PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) 2015/501 DE LA COMISIÓN
de 24 de marzo de 2015
que impone un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de productos planos de acero inoxidable laminados en frío originarios de la República Popular China y Taiwán
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) («el Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 7,
Previa consulta a los Estados miembros,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. Inicio
(1)
El 26 de junio de 2014, la Comisión Europea («la Comisión») inició una investigación antidumping relativa a las importaciones en la Unión de productos planos de acero inoxidable laminados en frío originarios de la República Popular China («RPC») y de Taiwán («los países afectados»), sobre la base del artículo 5 del Reglamento de base. Publicó el correspondiente anuncio de inicio en el Diario Oficial de la Unión Europea (2) («el anuncio de inicio»).
(2)
La Comisión inició la investigación a raíz de la denuncia presentada el 13 de mayo de 2014 por Eurofer («el denunciante») en nombre de los productores de la Unión de productos planos de acero inoxidable laminados en frío («AILF») demandantes. El denunciante representa alrededor del 50 % de la producción total de AILF de la Unión. La denuncia contenía indicios de dumping y de un perjuicio importante derivado que se consideraron suficientes para justificar la apertura de la investigación.
(3)
El 14 de agosto de 2014, la Comisión abrió una investigación antisubvenciones relativa a las importaciones en la Unión de AILF originarios de la RPC e inició una investigación aparte. Publicó el correspondiente anuncio de inicio del procedimiento antisubvenciones en el Diario Oficial de la Unión Europea (3).
1.2. Registro
(4)
A raíz de una solicitud del denunciante respaldada por las pruebas necesarias, la Comisión adoptó, el 15 de diciembre de 2014, el Reglamento (UE) no 1331/2014, por el que se someten a registro las importaciones de productos planos de acero inoxidable laminados en frío originarios de la República Popular China y Taiwán (4), con efectos a partir del 17 de diciembre de 2014.
1.3. Partes interesadas
(5)
En el anuncio de inicio, la Comisión invitó a las partes interesadas a que se pusieran en contacto con ella para participar en la investigación. Además, la Comisión informó específicamente del inicio de la investigación, e invitó a participar en ella, al denunciante, a otros productores conocidos de la Unión, a los productores exportadores conocidos y a las autoridades chinas y taiwanesas, a los importadores, proveedores, usuarios y comerciantes conocidos y a las asociaciones notoriamente afectadas. La Comisión informó igualmente del inicio a productores de los Estados Unidos de América («Estados Unidos») y de Sudáfrica y los invitó a participar. En el anuncio de inicio, la Comisión comunicó a las partes interesadas que tenía la intención de utilizar a los Estados Unidos como tercer país de economía de mercado («el país análogo») a tenor del artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base.
(6)
Se dio a las partes interesadas la oportunidad de formular observaciones sobre el inicio de la investigación y de solicitar una audiencia con la Comisión o con el Consejero Auditor en litigios comerciales.
a) Muestreo
(7)
En su anuncio de inicio, la Comisión indicó que podría realizar un muestreo de las partes interesadas con arreglo al artículo 17 del Reglamento de base.
Muestreo de productores de la Unión
(8)
En su anuncio de inicio, la Comisión declaró que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. La Comisión seleccionó la muestra basándose en el volumen de producción. Dicha muestra estaba formada por cuatro productores de la Unión. Los productores incluidos en la muestra suponían el 50 % del volumen de producción. La Comisión invitó a las partes interesadas a que presentaran sus observaciones sobre la muestra provisional. No se recibió ninguna observación y, por tanto, se confirmó la muestra provisional. La muestra es representativa de la industria de la Unión.
Muestreo de los importadores
(9)
Para decidir si era necesario el muestreo y, de serlo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a los importadores no vinculados que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio.
(10)
Treinta y un importadores no vinculados facilitaron la información solicitada y accedieron a formar parte de la muestra. Con arreglo al artículo 17, apartado 1, del Reglamento de base, la Comisión seleccionó una muestra de cuatro basándose en el mayor volumen de importaciones en la Unión. De conformidad con el artículo 17, apartado 2, del Reglamento de base, se consultó sobre la selección de la muestra a todos los importadores conocidos afectados.
(11)
Se recibieron observaciones relativas a la estructura de propiedad de uno de los importadores seleccionados. Las partes interesadas argumentaron que un importador no debía ser incluido en la muestra por estar vinculado a un productor de la Unión. Sin embargo, este importador no estuvo vinculado a ningún productor de la Unión durante el período de investigación, sino con posterioridad. Además, por «importador no vinculado» se entiende «no vinculado con productores exportadores». Por lo tanto, un importador no vinculado puede estar de hecho vinculado con un productor de la Unión.
Muestreo de productores exportadores de Taiwán
(12)
Para decidir si era necesario el muestreo y, de serlo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a todos los productores exportadores de Taiwán que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio. Además, la Comisión pidió a los representantes de Taiwán ante la Unión Europea que, si había otros productores exportadores que pudieran estar interesados en participar en la investigación, los identificaran o se pusieran en contacto con ellos.
(13)
Un total de nueve supuestos productores exportadores del país afectado facilitaron la información solicitada y accedieron a ser incluidos en la muestra. De conformidad con el artículo 17, apartado 1, del Reglamento de base, la Comisión seleccionó una muestra de cuatro (tres de ellos vinculados) basándose en el mayor volumen representativo de exportaciones a la Unión que pudiera investigarse razonablemente en el tiempo disponible. De conformidad con el artículo 17, apartado 2, del Reglamento de base, se consultó sobre la selección de la muestra a todos los productores exportadores conocidos afectados y a las autoridades del país afectado. No se formularon observaciones.
(14)
La investigación puso de manifiesto que dos de las empresas incluidas en la muestra y dos empresas cooperantes no incluidas en la muestra no se ajustan a la definición de productor exportador, pues solo funcionan como centros de servicio y utilizan el producto afectado como insumo. Se constató que estas empresas no disponen de instalaciones de laminado en caliente o en frío y que su valor añadido es de escasa importancia en relación con el coste de sus insumos. De hecho, compran y venden diferentes tipos del producto afectado (véanse los considerandos 26 a 28).
(15)
Sin embargo, una de estas empresas está vinculada con un productor exportador incluido en la muestra. Por lo tanto, en la investigación se consideró perteneciente a ese grupo de empresas. Tras excluir de la muestra a la empresa que no se ajustaba a la definición de productor exportador, la muestra restante representaba, como mínimo, en torno al 48 % del volumen total de exportaciones con destino a la Unión procedentes de Taiwán y en torno al 80 % de las ventas interiores de este país. Por consiguiente, la muestra seguía siendo representativa.
(16)
La Comisión excluyó a las otras tres empresas de todo cálculo del margen de dumping individual y del nivel de eliminación del perjuicio. En consecuencia, no se estableció para estas tres empresas ningún tipo del derecho.
Examen individual
(17)
Un productor exportador de Taiwán presentó una solicitud de examen individual con arreglo al artículo 17, apartado 3, del Reglamento de base, que le fue concedido.
Muestreo de los productores exportadores de la RPC
(18)
Para decidir si el muestreo era necesario y, de serlo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a todos los productores exportadores de la RPC que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio. Además, la Comisión pidió a las autoridades de la RPC que, si había otros productores que pudieran estar interesados en participar en la investigación, los identificaran o se pusieran en contacto con ellos.
(19)
Ocho productores exportadores de la RPC facilitaron la información solicitada y accedieron a ser incluidos en la muestra. De conformidad con el artículo 17, apartado 1, del Reglamento de base, la Comisión seleccionó una muestra de cuatro empresas pertenecientes a dos grupos basándose en el mayor volumen representativo de exportaciones a la Unión que pudiera investigarse razonablemente en el tiempo disponible. De conformidad con el artículo 17, apartado 2, del Reglamento de base, se consultó sobre la selección de la muestra a todos los productores exportadores conocidos afectados y a las autoridades del país afectado. No se formularon observaciones.
b) Formularios de solicitud del trato de economía de mercado («TEM») para los productores exportadores de la RPC
(20)
A los efectos del artículo 2, apartado 7, letra b), del Reglamento de base, la Comisión envió formularios de solicitud del TEM a todos los productores exportadores cooperantes de la RPC seleccionados para la muestra y a los productores exportadores cooperantes no incluidos en la muestra que deseaban solicitar un examen individual con arreglo al artículo 17, apartado 3, del Reglamento de base, así como a la asociación de productores exportadores conocida y a las autoridades de la RPC. Ninguno de los productores exportadores solicitó el TEM.
c) Cuestionario
(21)
La Comisión envió cuestionarios a los productores exportadores chinos y taiwaneses incluidos en la muestra, a los productores exportadores que deseaban solicitar un examen individual y a los productores de dos posibles países análogos, así como a los productores de la Unión incluidos en la muestra, a los importadores no vinculados incluidos en la muestra y a los usuarios que se habían dado a conocer.
(22)
Se recibieron respuestas al cuestionario de cuatro productores exportadores chinos incluidos en la muestra, cuatro productores exportadores taiwaneses incluidos en la muestra (entre ellos dos que resultaron no ser productores exportadores), un productor exportador taiwanés que solicitaba un examen individual, dos productores de los Estados Unidos (país análogo), cuatro productores de la Unión incluidos en la muestra, cuatro importadores no vinculados incluidos en la muestra y seis usuarios.
d) Inspecciones in situ
(23)
La Comisión recabó y contrastó toda la información que consideró necesaria para determinar provisionalmente el dumping, el perjuicio resultante y el interés de la Unión. Se realizaron inspecciones in situ, de conformidad con el artículo 16 del Reglamento de base, en los locales de las empresas siguientes:
Productores de la Unión
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Italia
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios y Madrid, España
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francia
Centro de servicio vinculado de Acciai Speciali Terni S.P.A.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italia
Denunciante
-
Eurofer, Bruselas, Bélgica
Productores exportadores de Taiwán
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd, Taipei
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd, Kaohsiung
-
YC Inox Co., Ltd, Chang-Hua Hsien
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
Productores exportadores de la RPC
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Shanghai
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan
Importador vinculado de la Unión
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburgo, Alemania
(24)
La Comisión celebró audiencias, incluidas las audiencias con el Consejero Auditor, con productores exportadores, asociaciones e importadores.
1.4. Período de investigación y período considerado
(25)
La investigación sobre el dumping y el perjuicio abarcó el período que va del 1 de enero al 31 de diciembre de 2013 («el período de investigación»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde el 1 de enero de 2010 hasta el final del período de investigación («el período considerado»).
2. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
2.1. Producto afectado
(26)
El producto afectado lo constituyen productos planos de acero inoxidable, simplemente laminados en frío (reducidos en frío), en la actualidad clasificados en los códigos NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 y 7220 20 89, y originarios de la RPC y Taiwán («el producto afectado»).
(27)
Los productos planos de acero inoxidable laminados en frío se utilizan en una amplia gama de aplicaciones, por ejemplo en la producción de aparatos domésticos (como puede ser el interior de las lavadoras y los lavavajillas), tubos soldados y productos sanitarios, así como en la industria del procesamiento de alimentos y en la industria del automóvil.
(28)
La investigación puso de manifiesto que los diferentes tipos del producto afectado comparten las mismas características físicas, químicas y técnicas básicas y se utilizan básicamente para los mismos fines.
2.2. Producto similar
(29)
Se determinó que los productos planos de acero inoxidable laminados en frío fabricados y vendidos en la Unión por la industria de la Unión y los productos planos de acero inoxidable laminados en frío fabricados y vendidos en los países afectados y en el país análogo poseen, en esencia, las mismas características físicas, químicas y técnicas y los mismos usos básicos que los productos planos de acero inoxidable laminados en frío fabricados en los países afectados y vendidos para su exportación a la Unión. Se considera, por tanto, que son productos similares a tenor del artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
2.3. Alegaciones relativas a la definición del producto
(30)
Las partes interesadas alegaron que algunos tipos de productos (incluidas las bandas estrechas y de precisión) debían excluirse del ámbito de la investigación, ya que los productores de la Unión no pueden abastecer plenamente a estos segmentos del mercado. Sin embargo, la industria de la Unión aportó pruebas de que sí es capaz de abastecer plenamente a estos segmentos del mercado.
(31)
Por lo que se refiere a las bandas de precisión, las mismas partes argumentaron además que la Dirección General de Competencia de la Comisión Europea había decidido excluir este tipo de producto del mercado de productos de referencia en su análisis del asunto de fusión Outokumpu/Inoxum (5). Sin embargo, la definición del mercado en un asunto de fusión se centra en la sustitución en cuanto a la demanda y a la oferta. En un caso de antidumping, el mercado se define en función de las características físicas del producto investigado. Por lo tanto, en un caso de antidumping, los tipos de producto pueden ser diferentes en relación con determinados parámetros (anchura, tolerancias o propiedades mecánicas). Además, este tipo de producto formó parte de la investigación desde su inicio, pues ya en el ejercicio de legitimación se entró en contacto con los productores de bandas de precisión de la Unión.
(32)
Por consiguiente, la Comisión rechazó la alegación y mantuvo sin cambios la definición del producto de la investigación.
3. DUMPING
3.1. RPC
3.1.1. Valor normal
3.1.1.1. TEM
(33)
Con arreglo al artículo 2, apartado 7, letra b), del Reglamento de base, la Comisión determina el valor normal de conformidad con el artículo 2, apartados 1 a 6, del citado Reglamento con respecto a los productores exportadores de la RPC que reclamen el TEM y demuestren que cumplen los criterios del artículo 2, apartado 7, letra c), de dicho Reglamento, de modo que se les pueda conceder ese trato.
(34)
Para determinar si se cumplían los criterios del artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base, la Comisión pidió a los productos exportadores afectados que aportaran la información necesaria rellenando el formulario de solicitud del TEM. Ninguno de ellos solicitó el TEM.
3.1.1.2. País análogo
(35)
De conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, el valor normal se determinó a partir del precio o del valor calculado en un tercer país de economía de mercado, en el caso de los productores exportadores a los que no se concedió el TEM. Para ello hubo que seleccionar un país análogo.
(36)
En el anuncio de inicio, la Comisión informó a las partes interesadas de que tenía previsto elegir a los Estados Unidos como país análogo apropiado y las invitó a que presentaran sus observaciones.
(37)
La Comisión se puso en contacto con una serie de países análogos posibles (India, Sudáfrica, Corea del Sur, Taiwán y Estados Unidos) y, basándose en la información recibida, pidió a treinta y dos productores del producto similar conocidos de Sudáfrica, Corea del Sur y los Estados Unidos que facilitaran información. No se recibió información sobre los productores de la India, por lo que este país no pudo considerarse un posible país análogo. Taiwán es objeto de la misma investigación y, por tanto, la información facilitada por los productores investigados se tomó en consideración para este fin.
(38)
Solo dos productores de los Estados Unidos respondieron al cuestionario de productores del país análogo. Así pues, la Comisión tuvo que elegir entre los Estados Unidos y Taiwán.
(39)
En los Estados Unidos hay por lo menos cuatro grandes productores del producto similar (de los cuales tres están integrados verticalmente), y la producción y el consumo totales son comparables a los de la RPC. En Taiwán hay un gran grupo de productores integrado verticalmente que es el que maneja el mercado, al margen de que existan unos pocos pequeños productores no integrados. El proceso de producción en los Estados Unidos es similar al de Taiwán y al menos al de algunos productores exportadores de la RPC. Las materias primas utilizadas en los Estados Unidos y en Taiwán son fundamentalmente las mismas. Existen derechos antidumping contra Japón, Corea del Sur y Taiwán en los Estados Unidos, y contra la RPC y Corea del Sur en Taiwán. Sin embargo, las importaciones del producto similar en los Estados Unidos y en Taiwán son considerables y representaron en torno al 17 % y el 37 %, respectivamente, de su consumo total durante el período de investigación. Entre los principales países que exportan a los Estados Unidos están México, la RPC, Taiwán, Francia, Finlandia, Japón y Alemania, y entre los que exportan a Taiwán están la RPC, Corea del Sur, Japón, Finlandia y Vietnam.
(40)
En estas circunstancias, se considera que los Estados Unidos son más adecuados como país análogo por dos razones principales:
i)
mientras que el mercado de los Estados Unidos es muy competitivo, el mercado y los precios de los AILF en Taiwán están en gran medida manejados por un solo grupo de empresas;
ii)
el mercado interno de Taiwán es mucho más pequeño que el de la RPC y los Estados Unidos.
(41)
Las partes interesadas se opusieron a la utilización de los Estados Unidos como país análogo sobre todo a causa de los procesos de producción y los tipos de materias primas, supuestamente diferentes, que se emplean en la producción. Alegaron que, a este respecto, Taiwán, que también es objeto de la presente investigación, sería un país análogo más apropiado que los Estados Unidos.
(42)
En esta fase, la Comisión llegó a la conclusión de que los Estados Unidos constituyen un país análogo apropiado con arreglo al artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base.
3.1.1.3. Valor normal (país análogo)
(43)
La información facilitada por los productores que cooperaron en el país análogo se tomó como base para determinar el valor normal correspondiente a los productores exportadores a los que no se concedió el TEM, con arreglo al artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base.
(44)
La Comisión examinó primero si el volumen total de ventas interiores de los dos productores exportadores cooperantes del país análogo era representativo, de acuerdo con el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Las ventas interiores son representativas si el volumen total de ventas interiores del producto similar a clientes independientes del mercado interno representa por lo menos el 5 % del volumen total de ventas de exportación a la Unión del producto afectado de cada productor exportador chino incluido en la muestra durante el período de investigación. Sobre esta base, las ventas totales del producto similar realizadas en el mercado interno del país análogo por los dos productores exportadores cooperantes eran representativas.
(45)
La Comisión identificó posteriormente los tipos de productos vendidos en el mercado interno que eran idénticos o comparables a los tipos vendidos para su exportación a la Unión por los productores exportadores incluidos en la muestra.
(46)
A continuación, la Comisión determinó la proporción de ventas rentables de cada tipo de producto a clientes independientes en el mercado interno durante el período de investigación, a fin de decidir si se utilizaban las ventas interiores reales para el cálculo del valor normal, de conformidad con el artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base.
(47)
El valor normal se basa en el precio interior real por tipo de producto, con independencia de que las ventas sean rentables o no, si:
i)
el volumen de ventas del tipo de producto, vendido a un precio de venta neto igual o superior al coste de producción calculado, representó más del 80 % del volumen total de ventas de este tipo de producto, y
ii)
el precio de venta medio ponderado de ese tipo de producto fue igual o superior al coste unitario de producción.
(48)
En este caso, el valor normal corresponde a la media ponderada de los precios de todas las ventas interiores de ese tipo de producto durante el período de investigación. La Comisión tomó en consideración todas las operaciones anotadas como ventas interiores, pues no había razón para dudar de que estuvieran destinadas al consumo en el mercado interno.
(49)
El valor normal es el precio interior real por tipo de producto únicamente de las ventas interiores rentables durante el período de investigación si:
i)
el volumen de ventas rentables del tipo de producto representa un 80 %, o menos, del volumen total de ventas de este tipo, o
ii)
el precio medio ponderado de este tipo de producto es inferior al coste unitario de producción.
3.1.2. Precio de exportación
(50)
Los productores exportadores incluidos en la muestra vendieron para la exportación a la Unión directamente a clientes independientes o, en el caso de un productor exportador, a través de una empresa vinculada que actuaba como importador.
(51)
Si los productores exportadores vendieron el producto afectado para su exportación directamente a clientes independientes de la Unión, el precio de exportación se fijó sobre la base de los precios realmente pagados o pagaderos por el producto afectado vendido para su exportación a la Unión, de conformidad con el artículo 2, apartado 8, del Reglamento de base.
(52)
Si los productores exportadores vendieron el producto afectado para su exportación a la Unión a través de una empresa vinculada que actuaba como importador, el precio de exportación se fijó sobre la base del precio al que el producto importado se revendió por primera vez a clientes independientes de la Unión, de conformidad con el artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base. En el presente caso se realizaron ajustes en el precio correspondientes a todos los costes soportados entre la importación y la reventa -incluidos los gastos de venta, generales y administrativos- y a los beneficios acumulados.
3.1.3. Comparación
(53)
La Comisión comparó el valor normal y el precio de exportación de los productores exportadores incluidos en la muestra sobre la base del precio franco fábrica.
(54)
En los casos justificados por la necesidad de garantizar una comparación equitativa, la Comisión ajustó el valor normal o el precio de exportación para tener en cuenta las diferencias que afectaban a los precios y a su comparabilidad, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. Se hicieron ajustes correspondientes a los costes de transporte, de seguros y de manipulación y carga, a los costes accesorios y a los costes de embalaje, de créditos y de tasas y comisiones bancarias.
3.1.4. Márgenes de dumping
(55)
Por lo que se refiere a los productores exportadores incluidos en la muestra, la Comisión comparó el valor normal medio ponderado de cada tipo del producto similar en el país análogo (véanse los considerandos 43 a 49) con el precio de exportación medio ponderado del tipo del producto afectado correspondiente, de conformidad con el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base.
(56)
De acuerdo con lo expuesto, los márgenes de dumping medios ponderados provisionales, expresados como porcentaje del precio cif (coste, seguro y flete) en la frontera de la Unión, derechos no pagados, son los siguientes:
Cuadro 1
Márgenes de dumping, RPC
Empresa
Margen de dumping provisional
(%)
Grupo Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd
34,9
Grupo TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd
29,2
(57)
Para los productores exportadores cooperantes no incluidos en la muestra, la Comisión calculó el margen medio ponderado de dumping, de conformidad con el artículo 9, apartado 6, del Reglamento de base. Por lo tanto, ese margen se ha establecido a partir de la media ponderada de los márgenes de dumping de los productores exportadores incluidos en la muestra.
(58)
Sobre esta base, el margen de dumping provisional de los productores exportadores cooperantes no incluidos en la muestra es del 30,0 %.
(59)
En relación con los demás productores exportadores del país afectado, la Comisión estableció el margen de dumping sobre la base de los datos disponibles, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base. Con este fin, la Comisión determinó el nivel de cooperación de los productores exportadores. El nivel de cooperación es el volumen de exportaciones a la Unión de los productores exportadores cooperantes, expresado como porcentaje del volumen total de exportaciones -tal como se indica en las estadísticas de importaciones de Eurostat- del país afectado a la Unión.
(60)
Considerándose elevado el nivel de cooperación así definido, la Comisión decidió basar el margen de dumping residual en el nivel de la empresa incluida en la muestra con el margen de dumping más alto.
(61)
Los márgenes de dumping provisionales expresados como porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, derechos no pagados, son los siguientes:
Cuadro 2
Márgenes de dumping, RPC
Empresa
Margen de dumping provisional
(%)
Grupo Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd
34,9
Grupo TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd
29,2
Otras empresas cooperantes
30,0
Las demás empresas
34,9
3.2. Taiwán
3.2.1. Valor normal
(62)
La Comisión examinó primero si el volumen total de ventas interiores de cada productor exportador investigado era representativo, de conformidad con el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. La Comisión consideró «productores exportadores investigados» a los productores exportadores incluidos en la muestra y a un productor exportador al que se concedió el examen individual. Las ventas interiores se consideran representativas si el volumen total de ventas interiores del producto similar a clientes independientes en el mercado interno realizadas por el productor exportador representó al menos el 5 % de su volumen total de ventas de exportación del producto afectado a la Unión durante el período de investigación.
(63)
La Comisión constató que las ventas interiores comunicadas por los productores exportadores investigados incluían cantidades significativas de ventas del producto similar a distribuidores, que luego lo exportaban. Un cálculo basado en los datos de producción disponibles de las empresas cooperantes y en las estadísticas de importaciones y exportaciones del producto similar en Taiwán confirmó que las ventas interiores indicadas por los productores exportadores cooperantes incluían en torno a un 50 % de ventas de exportación indirectas no destinadas al consumo en el mercado interno.
(64)
Además, la Comisión descubrió que existía un sistema de descuentos en el mercado interno de Taiwán. Uno de los productores exportadores incluidos en la muestra explicó que este sistema se inventó para ofrecer incentivos a los centros de servicio locales (distribuidores) que exportaban luego sus productos de acero. Como los precios que fijan en el mercado interno los dos principales productores, incluidos los descuentos, se comunican mensualmente a todos los distribuidores, incluso en ausencia de descuentos concedidos por otros productores a sus clientes, la fijación de precios para las mercancías que acaban en el mercado interno y para las que son exportadas estuvo muy influenciada por el sistema de precios existente en Taiwán.
(65)
A la luz de las conclusiones extraídas de las inspecciones in situ, se pidió a tres de los productores exportadores que volvieran a examinar las ventas en el mercado interno de Taiwán que habían comunicado y que suprimieran todas las ventas no destinadas al consumo en el mercado interno. Sin embargo, solo confirmaron que no tenían conocimiento del destino final del producto similar que vendían a sus clientes.
(66)
Como se ha explicado en el considerando 63, y a fin de garantizar que el valor normal se basara exclusivamente en precios fijados para el consumo en el mercado interno, la Comisión adoptó un planteamiento conservador para calcular el dumping provisional utilizando las ventas indicadas a usuarios finales de Taiwán. La Comisión consideró usuario final a todo agente que transformara el producto similar en otro producto que ya no fuera el producto similar. Las ventas a distribuidores o comerciantes se excluyeron de las ventas internas, ya que, en el transcurso de la investigación, la Comisión descubrió que uno de los principales distribuidores de Taiwán, que adquirió una gran cantidad del producto similar indicada como ventas interiores por sus proveedores, exportó la mayor parte de la cantidad adquirida.
(67)
Sobre esta base, las ventas totales de cada productor exportador investigado del producto similar en el mercado interno eran representativas.
(68)
La Comisión identificó posteriormente los tipos de productos vendidos en el mercado interno que eran idénticos o comparables a los tipos vendidos para su exportación a la Unión por los productores exportadores investigados con ventas interiores representativas.
(69)
La Comisión examinó seguidamente si los tipos de productos vendidos por los productores exportadores investigados en su mercado interno eran representativos con respecto a los tipos de productos vendidos para la exportación a la Unión Europea, de conformidad con el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Las ventas interiores de un tipo de producto son representativas si el volumen total de esas ventas a clientes independientes durante el período de investigación representa por lo menos el 5 % del volumen total de ventas del tipo de producto idéntico o comparable para su exportación a la Unión.
(70)
A continuación, la Comisión determinó la proporción de ventas rentables de cada tipo de producto a clientes independientes en el mercado interno durante el período de investigación, a fin de decidir si se utilizaban las ventas interiores reales para el cálculo del valor normal, de conformidad con el artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base.
(71)
El valor normal se basa en el precio interior real por tipo de producto, con independencia de que las ventas sean rentables o no, si:
i)
el volumen de ventas del tipo de producto, vendido a un precio de venta neto igual o superior al coste de producción calculado, representó más del 80 % del volumen total de ventas de este tipo de producto, y
ii)
el precio de venta medio ponderado de ese tipo de producto fue igual o superior al coste unitario de producción.
(72)
En este caso, el valor normal corresponde a la media ponderada de los precios de todas las ventas interiores de ese tipo de producto durante el período de investigación.
(73)
El valor normal es el precio interior real por tipo de producto únicamente de las ventas interiores rentables durante el período de investigación si:
i)
el volumen de ventas rentables del tipo de producto representa un 80 %, o menos, del volumen total de ventas de este tipo, o
ii)
el precio medio ponderado de este tipo de producto es inferior al coste unitario de producción.
(74)
El análisis de las ventas interiores puso de manifiesto que, con respecto a algunos tipos de productos, parte de esas ventas fueron rentables y que el precio de venta medio ponderado fue superior al coste de producción. En consecuencia, el valor normal se calculó como la media ponderada de los precios de todas las ventas interiores durante el período de investigación, si se cumplían las condiciones establecidas en el considerando 71, o como la media ponderada únicamente de las ventas rentables, si no se cumplían dichas condiciones. Cuando no hubo ventas de ciertos tipos de productos del producto similar o estas fueron insuficientes, o cuando no se constataron ventas en el curso de operaciones comerciales normales, la Comisión calculó el valor normal de conformidad con el artículo 2, apartados 3 y 6, del Reglamento de base.
(75)
El valor normal se calculó añadiendo lo siguiente al coste medio de producción del producto similar, durante el período de investigación, de los productores exportadores investigados:
i)
la media ponderada de los gastos de venta, generales y administrativos en los que incurrieron los productores exportadores investigados con las ventas interiores del producto similar, en el curso de operaciones comerciales normales, durante el período de investigación, y
ii)
el beneficio medio ponderado obtenido por los productores exportadores investigados con las ventas interiores del producto similar, en el curso de operaciones comerciales normales, durante el período de investigación.
(76)
En el caso de uno de los productores exportadores investigados, se ajustó el coste de producción. Puesto que un volumen considerable de los insumos utilizados en la producción del producto similar fue también suministrado por un proveedor vinculado, la Comisión sustituyó el coste de la adquisición de estos insumos por el coste de producción de los insumos soportado por el productor exportador investigado.
(77)
En relación con ese mismo productor exportador, la Comisión también constató que se había duplicado un ajuste del valor de chatarra, ya que el volumen de los insumos convertidos en productos acabados se había contabilizado neto de chatarra. Por consiguiente, la Comisión no accedió a que se dedujera el valor de chatarra del coste de producción del producto acabado.
(78)
Con respecto a los tipos de productos no vendidos en cantidades representativas en el mercado interno, se añadieron los gastos medios de venta, generales y administrativos y el beneficio medio de las operaciones comerciales normales en el mercado interno. En relación con los tipos de productos sin ventas en el mercado interno, o en los casos en que no se constataron ventas en el curso de operaciones comerciales normales, se añadió la media ponderada de los gastos de venta, generales y administrativos y del beneficio de todas las operaciones comerciales normales en el mercado interno.
3.2.2. Precio de exportación
(79)
Los productores exportadores investigados vendieron el producto afectado para su exportación bien directamente a clientes independientes de la Unión, bien a través de distribuidores independientes de Taiwán. Por lo tanto, el precio de exportación se determinó sobre la base de los precios realmente pagados o pagaderos, de conformidad con el artículo 2, apartado 8, del Reglamento de base.
3.2.3. Comparación
(80)
La Comisión comparó el valor normal y el precio de exportación de los productores exportadores investigados sobre la base del precio franco fábrica.
(81)
En los casos justificados por la necesidad de garantizar una comparación equitativa, la Comisión ajustó el valor normal o el precio de exportación para tener en cuenta las diferencias que afectaban a los precios y a su comparabilidad, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. Se hicieron ajustes correspondientes a los costes de transporte, de seguros y de manipulación y carga, a los costes accesorios y a los costes de embalaje, de créditos y de tasas y comisiones bancarias.
(82)
Los productores exportadores incluidos en la muestra no utilizaron los tipos de cambio de divisas que se les proporcionaron en los cuestionarios antidumping enviados antes de las inspecciones in situ. Por lo tanto, la Comisión volvió a calcular los valores de las operaciones utilizando los tipos indicados en los cuestionarios.
3.2.4. Márgenes de dumping
(83)
En relación con los productores exportadores investigados, incluidas dos empresas vinculadas incluidas en la muestra y otra a la que se concedió un examen individual, la Comisión comparó el valor normal medio ponderado de cada tipo del producto similar con el precio de exportación medio ponderado del tipo correspondiente del producto afectado, de conformidad con el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base.
(84)
De acuerdo con lo expuesto, los márgenes de dumping medios ponderados provisionales, expresados como porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, derechos no pagados, son los siguientes:
Cuadro 3
Márgenes de dumping, Taiwán
Empresa
Margen de dumping provisional
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd (examen individual)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd y Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Para los productores exportadores cooperantes no incluidos en la muestra, la Comisión calculó el margen medio ponderado de dumping, de conformidad con el artículo 9, apartado 6, del Reglamento de base. Por lo tanto, el margen se estableció a partir de los márgenes de dumping de los productores exportadores incluidos en la muestra.
(86)
Sobre esta base, el margen de dumping provisional de los productores exportadores cooperantes no incluidos en la muestra es del 10,9 %.
(87)
En relación con las demás empresas del país afectado, la Comisión estableció el margen de dumping sobre la base de los datos disponibles, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base. Con este fin, la Comisión determinó el nivel de cooperación. El nivel de cooperación es el volumen de las exportaciones a la Unión de las empresas cooperantes, expresado como porcentaje del volumen total de exportaciones -tal como se indica en las estadísticas de importaciones de Eurostat- del país afectado a la Unión.
(88)
Considerándose elevado el nivel de cooperación en este caso, la Comisión decidió basar el margen de dumping residual en el nivel de la empresa con el margen de dumping más alto.
(89)
Los márgenes de dumping provisionales expresados como porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, derechos no pagados, son los siguientes:
Cuadro 4
Márgenes de dumping, Taiwán
Empresa
Margen de dumping provisional
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd y Yieh United Steel Corporation
10,9
Otras empresas cooperantes
10,9
Las demás empresas
12,0
4. PERJUICIO
4.1. Definición de la industria de la Unión y de la producción de la Unión
(90)
Durante el período de investigación, nueve productores conocidos fabricaron el producto similar en la Unión. Estos productores constituyen la industria de la Unión a tenor del artículo 4, apartado 1, del Reglamento de base.
(91)
La producción total de la Unión durante el período de investigación se estableció en más de 3 millones de toneladas. La Comisión estableció esa cifra basándose en toda la información disponible sobre la industria de la Unión, en particular la información recogida de los productores incluidos en la muestra y los datos de la denuncia, por lo que respecta a los demás productores de la Unión. El mayor productor de la Unión ni cooperó ni presentó objeciones a la denuncia. Cooperaron en la investigación seis productores de la Unión, que representaban aproximadamente el 55 % de las ventas y la producción de la Unión. Como se ha indicado en el considerando 8, para la muestra se seleccionaron cuatro productores de la Unión, que representaban en torno al 50 % de la producción total del producto similar en la Unión.
(92)
Las partes interesadas argumentaron que uno de los productores de la Unión incluidos en la muestra debería ser excluido de la definición de industria de la Unión, ya que importaba cantidades significativas del producto afectado. Sin embargo, las importaciones del productor de la Unión procedentes de los países afectados representaban menos del 5 % de las importaciones totales del producto afectado, y menos del 2 % de su volumen de ventas en la Unión. Sobre esta base, se mantiene en esta fase que este productor de la Unión formaba parte de la industria de la Unión.
(93)
Las partes interesadas argumentaron que el hecho de que el mayor productor de la Unión no estuviera incluido en la muestra hacía que esta no fuera representativa. Como ya se ha indicado, los cuatro productores de la Unión incluidos en la muestra representaban alrededor del 50 % de la producción total del producto similar de la Unión. La Comisión concluyó, por tanto, que la muestra era representativa. En cualquier caso, el mayor productor no se manifestó.
4.2. Consumo de la Unión
(94)
La Comisión estableció el consumo de la Unión basándose en los volúmenes de ventas de la producción propia de la industria de la Unión recabados de los productores incluidos en la muestra, los datos de la denuncia, por lo que respecta a los demás productores de la Unión, y los datos de los volúmenes de importación en el mercado de la Unión obtenidos de las estadísticas de Eurostat.
(95)
El consumo de la Unión evolucionó como sigue:
Cuadro 5
Consumo de la Unión
2010
2011
2012
Período de investigación
Consumo de la Unión (toneladas)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Índice
100
103
103
104
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra, denuncia y Eurostat.
(96)
El consumo de la Unión aumentó continuamente un 4 % durante el período considerado.
4.3. Importaciones procedentes de los países afectados
4.3.1. Evaluación acumulativa de los efectos de las importaciones procedentes de los países afectados
(97)
La Comisión examinó si las importaciones del producto afectado originario de los países afectados debían evaluarse acumulativamente, de conformidad con el artículo 3, apartado 4, del Reglamento de base.
(98)
El margen de dumping establecido en relación con las importaciones procedentes de la RPC y Taiwán estaba por encima del umbral de minimis fijado en el artículo 9, apartado 3, del Reglamento de base. El volumen de las importaciones procedentes de cada uno de los países afectados no era insignificante a tenor del artículo 5, apartado 7, del Reglamento de base. Las cuotas de mercado durante el período de investigación fueron del 5,1 % en el caso de Taiwán y del 4,3 % en el caso de la RPC.
(99)
Las condiciones de competencia entre las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC y Taiwán y el producto similar fueron similares. Concretamente, los productos importados compitieron entre sí y con el producto similar producido en la Unión, ya que todos los productos cumplen las mismas normas mundiales y son, por tanto, intercambiables. Además, se venden a través de los mismos canales de venta y a categorías similares de clientes.
(100)
La Taiwan Steel & Iron Industries Association (Asociación de industrias del hierro y el acero de Taiwán) sostuvo que la Comisión no debía evaluar acumulativamente los efectos de las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC y Taiwán. Alegó que, si bien es cierto que los AILF pueden considerarse similares en el sentido del Reglamento de base, las ventas taiwanesas en el mercado de la Unión no tienen las mismas condiciones de competencia que las importaciones chinas. Se diferenciarían principalmente por lo que respecta a los tipos y la calidad, que sería mayor en el caso de los productos taiwaneses.
(101)
La alegación relativa a la diferencia de tipos solo se refiere a productos especiales que representan menos del 1 % de las importaciones. Además, todos los productos (de la UE, chinos y taiwaneses) cumplen las mismas normas a escala mundial, y no se presentaron alegaciones en las que se cuantificaran diferencias en cuanto a las propiedades físicas entre el producto similar producido en la Unión y las importaciones, con lo que este argumento quedaba sin fundamento. Por consiguiente, se rechazó esta alegación.
(102)
Así pues, se cumplían todos los criterios del artículo 3, apartado 4, del Reglamento de base y las importaciones procedentes de la RPC y Taiwán se examinaron acumulativamente a efectos de la determinación del perjuicio.
4.3.2. Volumen y cuota de mercado de las importaciones procedentes de los países afectados
(103)
La Comisión estableció el volumen de las importaciones basándose en el volumen de importaciones obtenido de las estadísticas de Eurostat. La cuota de mercado de las importaciones se determinó sobre la misma base.
(104)
Las importaciones en la Unión procedentes de los países afectados evolucionaron como sigue:
Cuadro 6
Volumen de las importaciones y cuota de mercado
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de las importaciones procedentes de la RPC (toneladas)
56 477
95 876
87 759
143 420
Índice
100
170
155
254
Cuota de mercado (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Índice
100
165
151
243
Volumen de las importaciones procedentes de Taiwán (toneladas)
127 664
173 968
132 392
169 097
Índice
100
136
104
132
Cuota de mercado (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Índice
100
133
101
127
Volumen de las importaciones procedentes de los países afectados (toneladas)
184 140
269 845
220 151
312 517
Índice
100
147
120
170
Cuota de mercado (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Índice
100
143
116
163
Fuente: Eurostat.
(105)
Las importaciones acumuladas procedentes de los países afectados aumentaron un 70 %, de 184 140 toneladas a 312 517, entre 2010 y el período de investigación. Las importaciones se incrementaron de manera constante a lo largo del período considerado, con excepción de 2012, año en que los volúmenes de importación fueron más altos que en 2010, pero más bajos que en 2011.
(106)
La cuota de mercado acumulativa aumentó un 63 %, del 5,8 % al 9,5 %, durante el período considerado. De modo similar al volumen de importación, la cuota de mercado aumentó constantemente a lo largo del período considerado, con excepción de 2012.
4.3.3. Precios de las importaciones procedentes de los países afectados y subcotización de precios
(107)
La Comisión estableció los precios de las importaciones basándose en el valor y el volumen de las importaciones obtenidos de las estadísticas de Eurostat. La subcotización de precios de las importaciones se estableció sobre la base de las respuestas al cuestionario presentadas por los productores de la Unión incluidos en la muestra, los productores exportadores incluidos en la muestra y el productor exportador al que se concedió el examen individual, según se indica en el considerando 17.
(108)
El precio medio ponderado de las importaciones en la Unión procedentes de los países afectados evolucionó como sigue:
Cuadro 7
Precios de importación
2010
2011
2012
Período de investigación
RPC (EUR/tonelada)
2 175
2 280
2 253
2 008
Índice
100
105
104
92
Taiwán (EUR/tonelada)
2 268
2 414
2 143
1 897
Índice
100
106
94
84
Países afectados (EUR/tonelada)
2 239
2 366
2 187
1 948
Índice
100
106
98
87
Fuente: Eurostat.
(109)
Los precios de importación de la RPC y Taiwán aumentaron inicialmente 6 puntos porcentuales entre 2010 y 2011. Posteriormente disminuyeron 19 puntos porcentuales, con una disminución global del 13 %. Los precios de las importaciones procedentes de la RPC y Taiwán siguieron una tendencia similar, con excepción de 2012, año en que aún se observaron precios comparativamente elevados en el caso de la RPC, aunque ya fueron comparativamente bajos en el caso de Taiwán. Los precios siguieron disminuyendo en el caso de ambos países entre 2012 y el período de investigación.
(110)
La Comisión determinó la subcotización de precios durante el período de investigación comparando:
i)
los precios de venta medios ponderados por tipo de producto de los productores de la Unión incluidos en la muestra cobrados a clientes no vinculados en el mercado de la Unión, ajustados al nivel franco fábrica, y
ii)
los correspondientes precios medios ponderados por tipo de producto de las importaciones de los productores chinos y taiwaneses investigados cobrados al primer cliente independiente en el mercado de la Unión, establecidos sobre la base cif, con los ajustes oportunos correspondientes a los costes posteriores a la importación.
(111)
La comparación de precios se hizo tipo por tipo en relación con operaciones debidamente ajustadas en caso necesario, y tras deducirse los descuentos, las comisiones y los costes de entrega. El resultado de la comparación se expresó como porcentaje del volumen de negocios de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el período de investigación. La comparación puso de manifiesto un margen de subcotización medio ponderado del 9,6 % al 11,3 % en relación con las importaciones procedentes de los países afectados en el mercado de la Unión.
(112)
La investigación demostró que los productores exportadores venden casi exclusivamente a distribuidores independientes o centros de servicio de acero, mientras que la industria de la Unión vendió a distribuidores, centros de servicio de acero y usuarios finales. Sin embargo, la investigación no demostró que esta diferencia de fase comercial tuviera una repercusión sobre los precios. Por el contrario, los distribuidores independientes y los centros de servicio de acero alegaron que no obtienen de los productores de la Unión condiciones de venta más favorables que los usuarios.
4.4. Situación económica de la industria de la Unión
4.4.1. Observaciones generales
(113)
De conformidad con el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base, en el examen de los efectos de las importaciones objeto de dumping sobre la industria de la Unión se incluyó una evaluación de todos los indicadores económicos que influyeron en la situación de dicha industria durante el período considerado.
(114)
Como se indica en el considerando 8, se utilizó el muestreo para determinar el posible perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Cuatro productores fueron incluidos en la muestra.
(115)
Para la determinación del perjuicio, la Comisión distinguió entre indicadores de perjuicio macroeconómicos y microeconómicos. La Comisión evaluó los indicadores macroeconómicos basándose en los datos recabados de los productores incluidos en la muestra y en los datos de la denuncia, por lo que respecta a los demás productores de la Unión. Los datos se referían a todos los productores de la Unión. La Comisión evaluó los indicadores microeconómicos basándose en los datos contenidos en las respuestas al cuestionario de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Los datos se referían a los productores de la Unión incluidos en la muestra. Se consideró que estos dos grupos de datos eran representativos de la situación económica de la industria de la Unión.
(116)
Los indicadores macroeconómicos son: producción, capacidad de producción, utilización de la capacidad, volumen de ventas, cuota de mercado, crecimiento, empleo, productividad y magnitud del margen de dumping.
(117)
Los indicadores microeconómicos son: precios unitarios medios, coste unitario, costes laborales, existencias, rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital.
(118)
Las partes interesadas argumentaron que para evaluar el perjuicio deberían utilizarse sistemáticamente los datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra, en lugar de dividir los indicadores en indicadores macroeconómicos e indicadores microeconómicos. Adujeron que el análisis separado de los indicadores macroeconómicos y microeconómicos era susceptible de manipulación por el denunciante, pues este podía guiar la recogida de datos al nivel macroeconómico, ya que la decisión de si un indicador concreto era microeconómico o macroeconómico se basaba en la disponibilidad de información.
(119)
La Comisión estableció y analizó los indicadores macroeconómicos según se hallaron a escala de la Unión, y no solo a escala de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Se considera que, en lo que se refiere a los indicadores macroeconómicos, los datos completos de la industria de la Unión en su conjunto, que incluyen también los datos de las empresas incluidas en la muestra, reflejan mejor la situación durante el período considerado que los datos de solo una parte de la industria.
(120)
Los datos facilitados por el denunciante para la evaluación de los indicadores macroeconómicos se consideraron exactos y fiables. La validez de los datos se cotejó con la información facilitada por los productores de la Unión incluidos en la muestra. Si, por ejemplo, en el análisis del perjuicio se utilizaran sistemáticamente solo los datos facilitados por los productores de la Unión incluidos en la muestra, se obtendría una imagen más negativa de los indicadores macroeconómicos. No había motivos para establecer que el denunciante hubiera omitido intencionadamente información para manipular el análisis del perjuicio. Por lo tanto, no hay razón para no tener en cuenta la información aportada por el denunciante en relación con los indicadores macroeconómicos. Así pues, no es aceptable el argumento de que el análisis de todos los indicadores de perjuicio debería limitarse únicamente a la información presentada por los productores de la Unión incluidos en la muestra.
4.4.2. Indicadores macroeconómicos
4.4.2.1. Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
(121)
Durante el período considerado, la producción, la capacidad de producción (en cuanto a laminado en frío) y la utilización de la capacidad totales de la Unión evolucionaron como sigue:
Cuadro 8
Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de producción (toneladas)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Índice
100
99
101
95
Capacidad de producción (toneladas)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Índice
100
102
103
104
Utilización de la capacidad (%)
77
74
75
70
Índice
100
97
98
92
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra y denuncia.
(122)
El volumen de producción se mantuvo estable entre 2010 y 2012. Entre 2012 y el período de investigación, el volumen de producción disminuyó significativamente, 6 puntos porcentuales, con una disminución global del 5 % a pesar de la estabilidad de la demanda.
(123)
Al mismo tiempo, la capacidad de producción aumentó moderadamente un 4 % en el período considerado. El ligero incremento de la capacidad de producción podría atribuirse a una mejor utilización de la maquinaria merced a los programas de eficiencia llevados a cabo por la industria de la Unión.
(124)
En consecuencia, la utilización de la capacidad se redujo un 8 % durante el período considerado. Es sabido que, en la industria de los AILF, no puede lograrse y mantenerse a largo plazo una utilización de la capacidad del 100 %. Sin embargo, la utilización de la capacidad lograda por la industria de la Unión durante el período considerado está muy por debajo de la utilización de la capacidad superior al 90 % que se considera alcanzable en un nivel de producción sostenible a largo plazo. Además, dado que la diferencia entre la capacidad de producción y el nivel de producción sostenible a largo plazo es de importancia menor, no puede haber influido en la tendencia a la baja mostrada por la industria de la Unión.
4.4.2.2. Volumen de ventas y cuota de mercado
(125)
Durante el período considerado, el volumen de ventas y la cuota de mercado de la industria de la Unión evolucionaron como sigue:
Cuadro 9
Volumen de ventas y cuota de mercado
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de ventas en el mercado de la Unión (toneladas)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Índice
100
100
103
100
Cuota de mercado (%)
84
81
84
80
Índice
100
97
100
95
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra y denuncia.
(126)
El volumen de ventas de la industria de la Unión se mantuvo estable durante todo el período considerado, con un ligero incremento en 2012.
(127)
Puesto que el consumo de la Unión aumentó durante el período considerado, como se indica en el considerando 96, los volúmenes de ventas relativamente estables condujeron a una disminución del 5 % en la cuota de mercado de la industria de la Unión durante todo ese período. Igual que con respecto al volumen de ventas, el año 2012 presentó una imagen más positiva.
4.4.2.3. Crecimiento
(128)
Como se ha indicado, el volumen de ventas de la industria de la Unión permaneció bastante estable durante el período considerado, en un mercado en crecimiento. Al mismo tiempo, las importaciones procedentes de los países afectados aumentaron notablemente. En consecuencia, el crecimiento del mercado de aproximadamente 140 000 toneladas durante el período considerado benefició casi exclusivamente a las importaciones procedentes de los países afectados, que aumentaron su volumen en torno a 128 000 toneladas durante el mismo período. Por lo tanto, la industria de la Unión no pudo beneficiarse en absoluto del crecimiento del mercado.
4.4.2.4. Empleo y productividad
(129)
En el período considerado, el empleo y la productividad evolucionaron como sigue:
Cuadro 10
Empleo y productividad
2010
2011
2012
Período de investigación
Número de empleados
13 223
12 978
12 471
11 820
Índice
100
98
94
89
Productividad (toneladas/empleado)
242
235
258
257
Índice
100
97
107
106
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra y denuncia.
(130)
El número de empleados de la industria de la Unión disminuyó 2 puntos porcentuales en 2011, otros 4 puntos porcentuales en 2012 y otros 5 puntos porcentuales en el período de investigación, lo que pone claramente de manifiesto una tendencia a la baja. La reducción de plantilla podría atribuirse a la aplicación de diversos planes de «eficiencia» por parte de los productores de la Unión y a la disminución del volumen de producción.
(131)
La industria de los AILF se considera en general una industria que requiere mucho capital. Sin embargo, la cantidad de empleo que proporciona la industria de la Unión es significativa. Además, los costes de la mano de obra son el segundo factor de coste más importante después de las materias primas, y representan por término medio entre el 10 % y el 15 % de los costes totales. El empleo es, por tanto, un indicador de perjuicio pertinente para esta industria.
(132)
La productividad de la industria de la Unión se redujo ligeramente, 3 puntos porcentuales, en 2011, aumentó 10 puntos porcentuales en 2012 y volvió a disminuir 1 punto porcentual en el período de investigación. En general, en el período considerado aumentó 6 puntos porcentuales, pasando de 242 toneladas por empleado a 257 toneladas por empleado, a pesar del número decreciente de empleados, lo cual pone de manifiesto una mayor eficiencia.
4.4.2.5. Magnitud del margen de dumping y recuperación de prácticas de dumping anteriores
(133)
Todos los márgenes de dumping estuvieron muy por encima del nivel de minimis. Los márgenes reales de dumping tuvieron un impacto fundamental en la industria de la Unión, dado el volumen y los precios de las importaciones procedentes de los países afectados.
(134)
Esta es la segunda investigación antidumping relacionada con el producto afectado. Las importaciones del mismo producto originario de la RPC, Corea del Sur y Taiwán ya fueron objeto de una investigación en el período 2008-2009 (6). A pesar de que esa investigación no dio lugar a la imposición de medidas antidumping, ya entonces estableció provisionalmente la existencia de dumping (7).
4.4.3. Indicadores microeconómicos
4.4.3.1. Precios y factores que inciden en los precios
(135)
Las medias ponderadas de los precios unitarios de venta cobrados por los productores de la Unión incluidos en la muestra a clientes no vinculados de la Unión evolucionaron en el período considerado como sigue:
Cuadro 11
Precios de venta en la Unión
2010
2011
2012
Período de investigación
Precio unitario de venta medio en la Unión (EUR/tonelada)
2 428
2 572
2 358
2 159
Índice
100
106
97
89
Coste unitario de producción (EUR/tonelada)
2 247
2 345
2 149
1 939
Índice
100
104
96
86
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra.
(136)
Los precios de venta de los productores de la Unión incluidos en la muestra cobrados a clientes no vinculados disminuyeron un 11 % durante el período considerado. Mientras que en 2011 los precios aumentaron un 6 %, disminuyeron después 17 puntos porcentuales hasta el final del período considerado.
(137)
El coste unitario de producción de la producción total de AILF (incluidos los productos finalmente exportados) siguió en gran medida la tendencia de los precios de venta, disminuyendo un 14 % durante el período considerado. Sin embargo, los precios de venta y el coste unitario de producción no son directamente comparables, ya que existe un cierto desfase temporal entre la producción y la venta. Como el nivel medio de existencias de la industria de la Unión representaba alrededor del 15 % del volumen de negocios, existe un desfase temporal medio de casi dos meses entre la producción y la venta.
(138)
En general, tanto los costes de producción como los precios de venta dependen de la evolución de los costes de las materias primas, principalmente el cromo y el níquel. De hecho, los precios cobrados por la industria de la Unión siguen un mecanismo llamado de «suplemento de aleación». Según este mecanismo, los precios consisten en un «precio de base» fijo y un «suplemento de aleación» que varía en función de la composición química del tipo de acero y de las cotizaciones de las aleaciones en la Bolsa de Metales de Londres (LME, London Metal Exchange). Por lo tanto, los precios están vinculados al tipo de acero y a los costes correspondientes de las materias primas.
(139)
Las partes interesadas sugirieron que la tendencia en los precios de venta de la industria de la Unión debería analizarse excluyendo el «suplemento de aleación». Dado que la industria de la Unión no influye en el precio del níquel, las partes interesadas alegaron que la Comisión debería centrarse únicamente en el «precio de base».
(140)
El precio total consiste, de hecho, en el precio de base y el suplemento de aleación, y los clientes son normalmente conscientes de esta división. Sin embargo, la investigación puso de manifiesto que, en general, durante el período de investigación, estos dos elementos del precio no se indicaron por separado en la factura. En tales casos, en los documentos comerciales anteriores a la factura, como son el pedido o la confirmación del pedido, normalmente tampoco se indican estos dos elementos por separado.
(141)
Por lo tanto, la evolución del precio de base se analizó a partir de la información públicamente disponible presentada por las partes interesadas. Esta información muestra un desglose detallado del precio total cobrado por productos de base de tipo 304 (8) en Alemania (9), con indicación del precio de base y el suplemento de aleación. Mientras que el suplemento de aleación fluctuó según la evolución de los costes de las materias primas, el precio de base se redujo de forma constante, en torno a un 20 %, durante el período considerado, pasando de aproximadamente 1 200 EUR/tonelada en 2010 a 1 000 EUR/tonelada en el período de investigación. Si bien la reducción puede no ser necesariamente representativa para todos los productos y para todos los productores de la Unión, su magnitud apoya la conclusión de que no solo el suplemento de aleación, sino también el precio de base siguieron una tendencia a la baja.
4.4.3.2. Costes laborales
(142)
Los costes laborales medios de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron en el período considerado como sigue:
Cuadro 12
Costes laborales medios por empleado
2010
2011
2012
Período de investigación
Costes laborales medios por empleado (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Índice
100
102
105
108
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra.
(143)
Los costes laborales medios por empleado aumentaron durante el período considerado y crecieron globalmente un 8 % entre 2010 y el período de investigación.
4.4.3.3. Existencias
(144)
Durante el período considerado, los niveles de existencias de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 13
Existencias
2010
2011
2012
Período de investigación
Existencias al cierre (toneladas)
242 166
238 818
208 021
225 418
Índice
100
99
86
93
Existencias al cierre en porcentaje de la producción
15
16
14
15
Índice
100
103
90
99
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra.
(145)
El volumen de existencias permaneció bastante estable entre 2010 y 2011, disminuyó 13 puntos porcentuales en 2012 y aumentó ligeramente 7 puntos porcentuales en el período de investigación. En conjunto, descendió un 7 % durante el período considerado. Dado que la mayor parte de la producción se realiza por encargo, las existencias no son un indicador significativo en esta industria.
4.4.3.4. Rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital
(146)
Durante el período considerado, la rentabilidad, el flujo de caja, las inversiones y el rendimiento de las inversiones de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 14
Rentabilidad, flujo de caja, inversiones y rendimiento de las inversiones
2010
2011
2012
Período de investigación
Rentabilidad de las ventas en la Unión a clientes no vinculados (% del volumen de ventas)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Índice
- 100
- 214
- 330
- 253
Flujo de caja (millones EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Índice
- 100
54
- 5
- 20
Inversiones (millones EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Índice
100
91
85
83
Rendimiento de las inversiones (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Índice
- 100
- 246
- 370
- 269
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra.
(147)
La Comisión determinó la rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra expresando el beneficio neto, antes de impuestos, obtenido con las ventas del producto similar a clientes no vinculados de la Unión como porcentaje del volumen de esas ventas. La rentabilidad de los productores incluidos en la muestra fue negativa durante todo el período considerado: disminuyó 1,5 puntos porcentuales entre 2010 y 2012 y se recuperó ligeramente durante el período de investigación, 0,5 puntos porcentuales, alcanzando un - 1,6 %. Como se explica en el considerando 141, la rentabilidad negativa se debió principalmente a una disminución constante del precio de base y no a las fluctuaciones de los precios de las materias primas, como el níquel.
(148)
El flujo de caja neto representa la capacidad de los productores de la Unión de autofinanciar sus actividades. El flujo de caja fue negativo en tres de los cuatro años considerados; mejoró en 2011, pero, a partir de entonces, comenzó de nuevo a descender. La mejora temporal de 2011 se debió en gran parte a una disminución significativa de las existencias de productos semiacabados.
(149)
Las inversiones mostraron una tendencia a la baja: en 2011 disminuyeron un 9 %, en 2012 un 6 % más, y un 2 % más en el período de investigación. En conjunto disminuyeron 17 puntos porcentuales durante el período considerado.
(150)
El rendimiento de las inversiones es el beneficio expresado en porcentaje de su valor contable neto. Fue negativo en los cuatro años considerados. Disminuyó un 146 % en 2011 y otro 124 % en 2012, alcanzando un - 3,1 % en el período de investigación.
(151)
La capacidad de reunir capital de los cuatro productores incluidos en la muestra resultó perjudicada, dado que, con sus cifras negativas de rentabilidad, no estaban en condiciones de obtener financiación de los bancos. Los productores tuvieron que utilizar fondos proporcionados por otras empresas del grupo.
4.4.4. Conclusión sobre el perjuicio
(152)
La mayoría de los indicadores de perjuicio de la industria de la Unión mostraron una tendencia negativa durante el período considerado. El volumen de producción disminuyó un 5 %, lo que dio lugar a un descenso de la utilización de la capacidad del 8 %. Los volúmenes de ventas estables en un mercado en crecimiento condujeron a una disminución de la cuota de mercado del 5 %. El empleo disminuyó un 11 %, mientras que los costes laborales aumentaron un 8 %. Las inversiones disminuyeron un 17 % y su rendimiento se mantuvo negativo durante todo el período considerado, con tendencia a empeorar.
(153)
Los únicos factores de perjuicio que mostraron claramente una tendencia ligeramente positiva fueron la capacidad de producción y la productividad. En cualquier caso, este aumento de la capacidad de producción está en consonancia con el aumento del consumo durante el período considerado. El aumento de la productividad fue consecuencia de la reducción del número de empleados.
(154)
Algunos factores de perjuicio, como la cuota de mercado, los precios de venta y el coste de producción, tuvieron una evolución temporalmente más positiva en 2011 o 2012 en comparación con el año anterior, y luego volvieron a disminuir. La rentabilidad fue negativa en los cuatro años, y el flujo de caja en tres de ellos.
(155)
Sobre la base de lo anterior, la Comisión concluyó en esta fase que la industria de la Unión había sufrido un perjuicio importante a tenor del artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base.
5. CAUSALIDAD
(156)
De conformidad con el artículo 3, apartado 6, del Reglamento de base, la Comisión examinó si las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados causaron un perjuicio importante a la industria de la Unión. De conformidad con el artículo 3, apartado 7, del Reglamento de base, examinó asimismo si hubo otros factores conocidos que pudieran haber perjudicado al mismo tiempo a la industria de la Unión. La Comisión se aseguró de que no se atribuyeran a las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados posibles perjuicios causados por otros factores. Estos factores son: las importaciones procedentes de otros terceros países, los resultados de la actividad exportadora de la industria de la Unión, el coste de la energía, el exceso de capacidad y la competencia dentro de la Unión.
5.1. Efectos de las importaciones objeto de dumping
(157)
El consumo de la Unión aumentó un 4 % durante el período considerado, pero, al mismo tiempo, el volumen de las importaciones procedentes de los países afectados se incrementó un 70 %, mientras que la cuota de mercado de la industria de la Unión mostró una tendencia a la baja. Se determinó que el aumento de la cuota de mercado de las importaciones siguió un patrón correspondiente a la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión. El incremento de la cuota de mercado de las importaciones se ralentizó en 2012 y alcanzó su punto culminante en el período de investigación, mientras que la reducción de la cuota de mercado de la industria de la Unión también se ralentizó en 2012 para volver a intensificarse en el período de investigación. Queda claro, por tanto, que la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión estuvo en correlación con el aumento de las importaciones objeto de dumping.
(158)
Los precios de importación de los países afectados se redujeron un 13 % durante el período considerado. Los precios de la industria de la Unión disminuyeron un 11 % en el mismo período. Durante el período de investigación, las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados subcotizaron los precios de la industria de la Unión entre un 9,6 % y un 11,3 %, ejerciendo presión sobre los precios de la industria de la Unión. El comportamiento de los precios de las crecientes importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados no permitió a la industria de la Unión ni mantener su cuota de mercado ni ser rentable.
(159)
Las partes interesadas alegaron que los productos importados de los países afectados no compiten con los productos que vende la industria de la Unión. Según ellas, las importaciones procedentes de los países afectados consisten principalmente en productos delgados con un grosor inferior a 2 mm, mientras que los productos de grosor superior son suministrados principalmente por la industria de la Unión. Esta alegación no se ha visto confirmada por los hechos establecidos por la investigación. En efecto, los productores exportadores y la industria de la Unión venden tanto productos gruesos de grosor superior a 2 mm como productos más delgados. Además, por término medio, la proporción de productos gruesos frente a productos delgados es similar, en torno al 30-35 %, en el caso de la industria de la Unión y en el caso de los productores exportadores de los países afectados incluidos en la muestra.
(160)
Las partes interesadas alegaron que no había correlación entre el nivel y los precios de las importaciones procedentes de la RPC y la rentabilidad de la industria de la Unión. Hacían referencia, en particular, a la disminución de las importaciones y a la estabilidad de los precios de la RPC en el período 2011-2012, lo que, en su opinión, no podía haber provocado el descenso de los precios medios en el mercado de la Unión. Al mismo tiempo, las pérdidas de la industria de la Unión aumentaron y el volumen de ventas se mantuvo bastante estable.
(161)
Sin embargo, este análisis se centra de manera selectiva tan solo en dos años aislados, y no en la totalidad del período considerado. Al analizar la totalidad del período, quedó claro que el fuerte aumento de las importaciones objeto de dumping causó a la industria de la Unión no solo un deterioro de la rentabilidad, sino también una pérdida de cuota de mercado y un descenso de la producción, de la utilización de la capacidad, del empleo, de las inversiones y del rendimiento de estas. Aunque el año 2012 no siguió estrictamente la tendencia general, esta siguió siendo negativa. La finalidad de evaluar los indicadores de perjuicio durante un período de más de cuatro años es precisamente evitar llegar a conclusiones que se basen en factores aislados, de haberlos. En cualquier caso, los efectos de las importaciones objeto de dumping procedentes de los dos países afectados se evaluaron acumulativamente por los motivos expuestos en los considerandos 97 a 102. Por lo tanto, no estaba justificado evaluar los efectos independientes de las importaciones objeto de dumping procedentes solamente de la RPC.
(162)
Las partes interesadas alegaron que la cuota de mercado que la industria de la Unión perdió en beneficio de las importaciones procedentes de Taiwán fue insignificante. Las importaciones taiwanesas, según la información facilitada en la denuncia, representaban una cuota de mercado del 4,98 % en el período de investigación y aumentaron un 1,09 % entre 2010 y el período de investigación. Las partes interesadas alegaron que, en consecuencia, era imposible que las exportaciones taiwanesas hubieran causado el perjuicio que los denunciantes alegaban haber sufrido.
(163)
Según lo constatado en la investigación, la cuota de mercado de las importaciones taiwanesas aumentó globalmente durante el período considerado y alcanzó el 5,1 % durante el período de investigación. La investigación también estableció con claridad que estas importaciones objeto de dumping subcotizaron sustancialmente los precios de venta de la industria de la Unión. Por lo tanto, contrariamente a la alegación de la parte interesada, las importaciones objeto de dumping procedentes de Taiwán ejercieron presión sobre los precios y, junto con las importaciones objeto de dumping chinas, causaron un perjuicio a la industria de la Unión, como se ha señalado anteriormente. Hay que recordar que los efectos de las importaciones objeto de dumping procedentes de los dos países afectados se evaluaron acumulativamente por los motivos expuestos en los considerandos 97 a 102. Por lo tanto, los efectos de las importaciones objeto de dumping procedentes solo de Taiwán no se evaluaron de manera independiente.
(164)
Las partes interesadas alegaron que la cantidad de importaciones taiwanesas estaba sobredimensionada, ya que, según ellas, incluía cantidades importantes de AILF chinos o coreanos indebidamente declarados como taiwaneses. Sin embargo, esta alegación no se fundó en pruebas.
(165)
Las exportaciones comunicadas por las empresas taiwanesas que cooperaron (productores y otras partes cooperantes) representaban la gran mayoría de las importaciones taiwanesas totales. Por lo tanto, la cuestión de los productos no taiwaneses declarados supuestamente de manera errónea podría tener un impacto, si acaso, muy limitado.
(166)
Las partes interesadas alegaron que los precios de los productores exportadores taiwaneses y chinos, al igual que los de la industria de la Unión, seguían el precio del níquel. Si bien puede darse efectivamente el caso de que, con el tiempo, la tendencia de los precios de los productores exportadores siguiera la tendencia de los precios de las materias primas, esto no resuelve la cuestión del nivel absoluto del precio. A este respecto, la investigación constató que tanto los precios taiwaneses como los chinos subcotizaron los precios de la industria de la Unión entre un 9,6 % y un 11,3 %. Si fuera válido, el argumento de que los precios de China, Taiwán y la industria de la Unión evolucionaron siguiendo una tendencia similar durante el período considerado solo llevaría a la conclusión de que las exportaciones chinas y taiwanesas subcotizaron los precios de la industria de la Unión con un margen similar a lo largo de todo ese período.
(167)
Las partes interesadas alegaron que el supuesto aumento de las inversiones no demuestra que la industria de la Unión sufriera un perjuicio importante. Sin embargo, esta alegación no fue confirmada por la investigación. De hecho, las inversiones disminuyeron constantemente un 17 % durante el período considerado, como se indica en el considerando 149.
(168)
En la fase actual, la Comisión concluyó que el aumento de las importaciones objeto de dumping a bajo precio procedentes de los países afectados causó el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
5.2. Efectos de otros factores
5.2.1. Importaciones procedentes de terceros países
(169)
El volumen de las importaciones procedentes de otros terceros países durante el período considerado evolucionó como sigue:
Cuadro 15
Importaciones procedentes de terceros países
País
2010
2011
2012
Período de investigación
India
Volumen (toneladas)
17 568
29 437
33 763
61 855
Índice
100
168
192
352
Cuota de mercado (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Precio medio (EUR/tonelada)
1 912
2 421
2 218
2 098
Índice
100
127
116
110
Corea del Sur
Volumen (toneladas)
72 256
70 297
62 047
92 189
Índice
100
97
86
128
Cuota de mercado (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Precio medio (EUR/tonelada)
1 932
2 112
1 891
1 839
Índice
100
109
98
95
Sudáfrica
Volumen (toneladas)
66 142
51 788
50 718
51 907
Índice
100
78
77
78
Cuota de mercado (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Precio medio (EUR/tonelada)
2 302
2 355
2 102
1 943
Índice
100
102
91
84
Estados Unidos
Volumen (toneladas)
94 923
82 387
82 624
90 947
Índice
100
87
87
96
Cuota de mercado (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Precio medio (EUR/tonelada)
2 695
2 943
2 646
2 304
Índice
100
109
98
85
Otros terceros países
Volumen (toneladas)
85 674
109 406
74 897
59 204
Índice
100
128
87
69
Cuota de mercado (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Precio medio (EUR/tonelada)
2 450
2 659
2 715
2 669
Índice
100
109
111
109
Total de los terceros países, excepto los países afectados
Volumen (toneladas)
336 564
343 313
304 049
356 102
Índice
100
102
90
106
Cuota de mercado (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Precio medio (EUR/tonelada)
2 351
2 549
2 371
2 156
Índice
100
108
101
92
Fuente: Eurostat.
(170)
Los terceros países con los mayores volúmenes de importación fueron la India, Corea del Sur, Sudáfrica y los Estados Unidos, con cuotas de mercado que van del 1,6 % al 2,8 % durante el período de investigación. La cuota de mercado de todos los demás terceros países fue del 10,8 %.
(171)
Las importaciones procedentes de la India fueron insignificantes, con una cuota del 1 % o inferior durante la mayor parte del período considerado. Solo una vez superaron el umbral del 1 %, durante el período de investigación, cuando alcanzaron una cuota de mercado del 1,9 %.
(172)
La cuota de mercado de Corea del Sur fue bastante estable durante el período considerado, disminuyendo del 2,3 % al 1,9 % entre 2010 y 2012 y aumentado finalmente tan solo al 2,8 % durante el período de investigación.
(173)
Las importaciones procedentes de Sudáfrica y los Estados Unidos mostraron una tendencia a la baja durante todo el período considerado. La cuota de mercado de las importaciones procedentes de Sudáfrica y de los Estados Unidos descendió, respectivamente, del 2,1 % al 1,6 % y del 3,0 % al 2,8 %.
(174)
Con respecto a los precios, según Eurostat, puede observarse que solo el precio de importación de Corea del Sur fue más bajo que el precio de importación de la RPC y Taiwán, mientras que las importaciones procedentes de Sudáfrica tuvieron precios similares y las importaciones procedentes de la India y los Estados Unidos, precios más elevados. Cabe señalar, no obstante, que el producto afectado o el producto similar se componen de diversos tipos de acero, lo que da lugar a importantes diferencias de precios que no pudieron tenerse en cuenta en el precio medio de Eurostat.
(175)
Las partes interesadas hicieron referencia a las importaciones procedentes de otros terceros países, concretamente los Estados Unidos, Corea del Sur, la India y Sudáfrica. Alegaron que dichas importaciones debieron influir en la situación de la industria de la Unión y que, teniendo en cuenta la existencia de importaciones cuantiosas procedentes de otros terceros países no sujetos a la investigación de la Comisión, las importaciones procedentes de la RPC y Taiwán no deberían considerarse responsables de ningún perjuicio que hubiera sido causado por las importaciones procedentes de otros países.
(176)
Como se indica más arriba, de los países desde los que se importaron AILF en la Unión durante el período de investigación, Taiwán y la RPC fueron los que tuvieron las cuotas de mercado más altas (5,1 % y 4,3 %, respectivamente). Ninguna de las cuotas de mercado de las importaciones de cualquier otro país rebasó el 3 % durante el período considerado. Además, mientras que la cuota de mercado de los países afectados aumentó 3,7 puntos porcentuales durante el período considerado, la cuota de mercado conjunta de las importaciones procedentes de terceros países distintos de los países afectados permaneció estable, con un incremento de solo 0,2 puntos porcentuales durante el período considerado.
(177)
Así pues, dada la tendencia estable de los volúmenes de importación, la Comisión concluyó provisionalmente que las importaciones procedentes de otros terceros países no contribuyeron de manera significativa al perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
5.2.2. Resultados de la actividad exportadora de la industria de la Unión
(178)
El volumen de exportaciones de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionó durante el período considerado como sigue:
Cuadro 16
Resultados de la actividad exportadora de los productores de la Unión incluidos en la muestra
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de exportación (toneladas)
185 377
188 431
182 370
178 010
Índice
100
102
98
96
Precio medio (EUR/t)
2 148
2 353
2 082
1 915
Índice
100
110
97
89
Fuente: Productores de la Unión incluidos en la muestra.
(179)
Los volúmenes de exportación de los productores de la Unión incluidos en la muestra están disminuyendo, después de un único incremento en 2011, tanto en volumen como en precio de venta. En general, los volúmenes de exportación de los productores incluidos en la muestra representaron alrededor del 12 % de su producción combinada. Aunque la reducción de las exportaciones puede haber contribuido al descenso de la producción, dado el bajo nivel de exportaciones en relación con las ventas en la Unión, cualquier contribución de las exportaciones al perjuicio sufrido por la industria de la Unión sería muy limitada.
5.2.3. Coste de la energía y exceso de capacidad
(180)
Las partes interesadas alegaron que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a los altos costes de la energía, supuestamente un 20 % más elevados que en la RPC. Sin embargo, la energía no es más que un factor de coste menor para la producción de AILF, y generalmente representa menos del 10 % de los costes totales. Dejando a un lado la cuestión de si los costes de la energía en la RPC reflejan o no los valores de mercado, la diferencia de precio de la energía no puede haber causado el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(181)
Las partes interesadas alegaron que, contrariamente a la información proporcionada en la denuncia, la industria de la Unión tenía un exceso de capacidad significativo. La Comisión observó que la utilización de la capacidad de la industria de la Unión disminuyó del 77 % en 2010 al 70 % en el período considerado. Sin embargo, la capacidad de producción de la industria de la Unión y el consumo en el mercado de la Unión se desarrollaron paralelamente, aumentando ambos un 4 % durante el período considerado. La pérdida de utilización de la capacidad se debió, por tanto, a que la industria de la Unión no pudo aprovechar el crecimiento del mercado, pues este fue absorbido por las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados. Por lo tanto, el supuesto exceso de capacidad resultante es más una consecuencia de las importaciones objeto de dumping que una causa del perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(182)
La Comisión llegó a la conclusión de que ni el coste de la energía ni el supuesto exceso de capacidad de la industria de la Unión podían haber causado el perjuicio sufrido.
5.3. Cuestiones de competencia
(183)
Las partes interesadas alegaron que las importaciones de AILF procedentes de la RPC aumentaron en respuesta a la concentración de las capacidades de la Unión en un pequeño número de proveedores, de modo que los usuarios de la Unión solo podían acceder a un número limitado de productores de la Unión. Sin embargo, en los últimos diez años siempre ha habido en el mercado de la Unión cuatro proveedores de mediano tamaño y varios proveedores menores. Si bien la propiedad de algunas de estas empresas ha cambiado durante este período, el número de proveedores ha permanecido estable. Por lo tanto, el aumento de las importaciones objeto de dumping chinas no puede haber sido causado por una reducción del número de proveedores de la Unión.
(184)
Las partes interesadas alegaron que el mercado de la Unión estaba muy concentrado y que las importaciones procedentes de los países afectados no podían haber causado ningún perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Alegaron que el volumen de importaciones procedentes de Asia no era suficiente para presionar sobre la competencia y no podía impedir que la industria de la Unión aumentara sus precios. A este respecto, las mismas partes hicieron referencia a la decisión de la Comisión de aprobar la fusión (sujeta a compromisos) entre Outokumpu e Inoxum (10) en noviembre de 2012 (la «Decisión sobre la fusión de Outokumpu»).
(185)
Sin embargo, los análisis de un procedimiento de fusión y de una investigación antidumping se refieren a distintos marcos jurídicos con objetivos diferentes. Mientras que en un procedimiento de fusión se analiza si la fusión propuesta plantearía problemas de competencia, la investigación antidumping analiza si la industria de la Unión está expuesta a un dumping perjudicial.
(186)
En cualquier caso, en el marco de la Decisión sobre la fusión de Outokumpu se examinó si la adquisición de Inoxum por Outokumpu daría lugar a una posición dominante en el mercado de la Unión. La entidad combinada de Outokumpu e Inoxum habría tenido una cuota de mercado conjunta de más del 50 % y habría reducido el número de productores principales de cuatro a tres. Esa Decisión obligaba a Outokumpu a ceder una parte de Inoxum, incluida la empresa de producción Acciai Speciali Terni SpA («AST»). El objetivo de esta cesión era precisamente mantener la competencia en el mercado de AILF de la Unión, y la entidad fusionada prevista (Outokumpu y todos los activos de Inoxum, incluida AST), que habría tenido una cuota de mercado superior al 50 % en el mercado de la Unión, nunca llegó a materializarse. En su lugar sigue habiendo cuatro operadores de mediano tamaño y una serie de operadores menores que compiten entre sí sin que ninguno de ellos posea el nivel de poder de mercado que habría tenido la entidad fusionada propuesta analizada en el asunto de fusión.
(187)
Las partes interesadas también hicieron referencia al debate mantenido en la Decisión sobre la fusión de Outokumpu acerca de que los productores de la Unión no estuvieron limitados por las importaciones asiáticas durante los períodos en que las fluctuaciones de los precios del níquel, el tipo de cambio de divisas y los bajos precios del níquel en la Bolsa de Metales de Londres restaron competitividad a esas importaciones. En la Decisión sobre la fusión de Outokumpu se señalaba que, aunque la presión ejercida por las importaciones podía no ser fuerte en ese momento, existía la posibilidad de que aumentara en el futuro (11), por lo que a continuación se analizaba la evolución probable del mercado. La actual investigación ha demostrado lo siguiente: las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados alcanzaron en el período de investigación una cuota de mercado del 9,5 %, que aumentó un 70 % con respecto a 2010. Se estableció también que estas importaciones objeto de dumping subcotizaron los precios de la industria de la Unión entre un 9,6 % y un 11,3 %.
(188)
Además, el hecho de que la demanda en el mercado de la Unión se mantenga comparativamente estable incluso en caso de fluctuaciones importantes de los precios no significa que los compradores no sean sensibles a estos. Si bien la reducción de los precios ofrecidos por los exportadores no hace aumentar el consumo en el mercado de la Unión, la investigación demostró claramente que los compradores están dispuestos a adquirir cantidades cada vez mayores de importaciones a bajo precio. Como estas importaciones a bajo precio no generan una demanda adicional, estas ventas se realizan a expensas de las ventas de otros operadores del mercado, principalmente a expensas de la industria de la Unión.
(189)
La investigación confirmó que la industria de la Unión vende una gama de productos más amplia que los productores exportadores cooperantes. Sin embargo, durante el período de investigación, alrededor del 75 % de las ventas de la industria de la Unión guardaban relación con los cuatro tipos de acero más comunes (304, 304L, 316L y 430). Los exportadores de los países afectados venden estos tipos en una gran variedad de anchos, grosores y acabados. Asimismo, compiten directamente otros tipos de acero distintos de estos tipos de base, pues también los venden los exportadores de los países afectados.
(190)
En el marco de la presente investigación, ninguna de las partes interesadas planteó cuestiones relativas a la calidad de los productos. La Decisión sobre la fusión de Outokumpu estableció que, si bien la calidad de lo producido por los productores no europeos puede considerarse, en promedio, comparable a la de los productores europeos (12), los clientes con necesidades específicas no pueden adquirir sus productos en Asia (13). No obstante, como se ha explicado anteriormente, la gran mayoría de las ventas de la industria de la Unión son productos de base de calidad comparable.
(191)
Otros problemas que impedían a algunos clientes comprar AILF importados son los plazos de ejecución más largos, debido al extenso trayecto de transporte desde los países afectados, y las condiciones de pago menos favorables ofrecidas por los productores de estos países. Sin embargo, estas cuestiones son principalmente pertinentes para los clientes que compran directamente al tren laminador, y estos solo representan alrededor de un tercio del mercado de la Unión.
(192)
Al mismo tiempo, la mayoría de las ventas se realizaron a través de centros de servicio de acero, que suponen alrededor de dos tercios del mercado de la Unión. De hecho, casi todas las ventas de los países afectados se realizan a través de centros de servicio independientes, que también compran a la industria de la Unión. En este caso, la condición de pago ofrecida por el distribuidor es pertinente para el usuario. Puesto que, por lo general, estas ventas se efectúan recurriendo a las existencias del distribuidor, el plazo de ejecución correspondiente es también el tiempo necesario para enviar las mercancías desde el distribuidor hasta el usuario. Así pues, la mayor parte de las ventas no se ven afectadas por estas cuestiones.
(193)
Por lo tanto, la mayoría de las ventas de la industria de la Unión se ven directamente afectadas por las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados.
(194)
En consecuencia, la Comisión concluyó que las condiciones de competencia existentes en la Unión no podrían haber impedido que las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados causaran un perjuicio a la industria de la Unión.
5.4. Efecto de los precios de las materias primas
(195)
Las partes interesadas alegaron que la decisión de comprar el producto afectado originario de los países afectados o el producto similar producido por la industria de la Unión se toma en función de cómo evolucionan los precios de las materias primas, en particular el níquel. Esto se debe a que los exportadores cobran un precio único, mientras que la industria de la Unión cobra un precio de base más un suplemento de aleación.
(196)
Por lo tanto, sería supuestamente más beneficioso para los importadores comprar a los países afectados cuando los precios de las materias primas aumentan (dado que, mientras que los precios de los exportadores se mantienen estables, los precios de la industria de la Unión se revisan al alza). Por el contrario, si los precios de las materias primas descienden, sería supuestamente menos beneficioso para los importadores comprar a los países afectados (dado que, mientras que los precios de los exportadores se mantienen estables, los precios de la industria de la Unión disminuyen).
(197)
En la Decisión sobre la fusión de Outokumpu se analizó el efecto que tendría la evolución prevista del precio del níquel sobre las decisiones de adquisición de los importadores (14). En la presente investigación se analizó si la evolución de las importaciones siguió efectivamente la evolución de los precios reales del níquel y la pauta descrita anteriormente. Los precios del níquel (15) cayeron un 31 %, de 16 453 EUR/tonelada en 2010 a 11 327 EUR/tonelada durante el período de investigación. Según la alegación presentada por las partes interesadas y expuesta en el considerando 196, esta reducción de los precios del níquel debería haber dado lugar a un descenso de las importaciones procedentes de los países afectados. Sin embargo, la investigación demostró que, a pesar de la reducción significativa de los precios del níquel, las exportaciones de los países afectados aumentaron un 70 % durante el mismo período, como se indica en el considerando 104.
(198)
Si bien la evolución de los precios de las materias primas puede haber tenido algún efecto sobre la evolución de los volúmenes de importación, otros factores, como el bajo nivel de precios de los productores exportadores, han tenido un peso claramente mayor. Por lo tanto, se considera que la evolución de los precios del níquel no tuvo un impacto duradero en la tendencia general al alza de las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados durante el período considerado.
5.5. Variaciones de la estructura del consumo
(199)
En la Decisión sobre la fusión de Outokumpu se estableció que tanto el nivel absoluto como la volatilidad de los precios del níquel pueden disminuir el atractivo del acero inoxidable como material y guiar la demanda hacia el acero inoxidable sin níquel (16).
(200)
Por lo que se refiere al atractivo del acero inoxidable como material, también se argumentó que algunas tendencias podrían influir en la sustitución en favor o en detrimento del acero inoxidable, como son la necesidad de utilizar materiales más ligeros, por ejemplo en los coches (impacto negativo para el acero inoxidable; paso del acero a los materiales compuestos), los ciclos de vida útil más cortos de los bienes de consumo (impacto negativo para el acero inoxidable; utilización de materiales más baratos), la mayor necesidad de tratamiento del agua y de producción de energías verdes (impacto positivo para el acero inoxidable; difícil de sustituir en muchas aplicaciones) y la evolución de los precios de materiales potencialmente competidores (mineral de hierro, aluminio o cobre) (17).
(201)
A este respecto, la presente investigación confirmó las conclusiones de la Decisión sobre la fusión de Outokumpu (18) según las cuales la demanda de acero inoxidable en general y de AILF en particular es poco elástica. El crecimiento del consumo tuvo lugar en su mayor parte entre 2010 y 2011, cuando los precios estaban aumentando. Durante el período de disminución de los precios, desde 2011 hasta el período de investigación, el consumo se mantuvo estable y creció solo un 1 %. Así pues, la sustitución en favor o en detrimento del acero inoxidable, incluidos los factores mencionados anteriormente, no tuvo un impacto mensurable en el consumo total de AILF.
(202)
Por lo que se refiere a la reorientación de la demanda hacia tipos de acero inoxidable sin níquel, que también constituyen el producto similar, un análisis detallado de las operaciones de venta comunicadas por los productores de la Unión incluidos en la muestra confirma las conclusiones de la Decisión sobre la fusión de Outokumpu.
(203)
Sin embargo, como se indica en el considerando 138, los precios cobrados por la industria de la Unión están directamente relacionados con el tipo de acero y con los correspondientes costes de las materias primas. Por lo tanto, la reorientación de la demanda de un tipo de acero a otro tiene un impacto neutro sobre el rendimiento de la industria de la Unión.
(204)
En consecuencia, se concluye en esta fase que las variaciones de la estructura del consumo no tuvieron un impacto negativo en el rendimiento de la industria de la Unión.
5.6. Conclusión sobre la causalidad
(205)
Las importaciones objeto de dumping a bajo precio procedentes de los países afectados aumentaron tanto en términos absolutos como en relación con el consumo en la Unión Europea, en un momento en el que la mayoría de los factores de perjuicio de la industria de la Unión (producción, utilización de la capacidad, cuota de mercado, empleo, precios de venta, costes laborales, rentabilidad, inversiones y rendimiento de las inversiones) sufrieron un deterioro. Las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados subcotizaron los precios de la industria de la Unión entre un 9,6 % y un 11,3 % durante el período de investigación.
(206)
Otros factores, tales como el coste de la energía, la capacidad y las condiciones de competencia en el mercado de la Unión no contribuyeron al perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Factores como las importaciones procedentes de otros terceros países y las exportaciones de la industria de la Unión pueden haber contribuido al perjuicio, pero de forma muy limitada.
(207)
Visto lo expuesto anteriormente, la Comisión concluyó provisionalmente que el perjuicio importante para la industria de la Unión fue causado por las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados y que los demás factores, considerados individualmente, no rompen el nexo causal. El perjuicio consiste principalmente en la frágil situación financiera de la industria de la Unión y en la caída de la producción, de la utilización de la capacidad, del empleo y de la cuota de mercado.
(208)
La Comisión distinguió y separó los efectos de todos los factores conocidos sobre la situación de la industria de la Unión de los efectos perjudiciales producidos por las importaciones objeto de dumping. El efecto de otras importaciones, de las exportaciones de la industria de la Unión, del coste de la energía, de la capacidad y de las condiciones de competencia sobre la evolución negativa de la industria de la Unión en cuanto a su situación financiera, su producción y su cuota de mercado fue muy limitado o inexistente.
6. INTERÉS DE LA UNIÓN
(209)
De conformidad con el artículo 21 del Reglamento de base, la Comisión examinó si podía concluir claramente que no redundaba en interés de la Unión la adopción de medidas en este caso, a pesar de la determinación del dumping causante del perjuicio. La determinación del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses pertinentes, concretamente los de la industria de la Unión, los de los importadores y los de los usuarios.
6.1. Interés de la industria de la Unión
(210)
La mayor parte de la industria de la Unión está a favor de la imposición de medidas. El mayor productor de la Unión no cooperó en la investigación, pero tampoco se opuso a la denuncia. Seis productores de la Unión, que representaban aproximadamente el 55 % de las ventas y la producción de la Unión, cooperaron en la investigación y apoyaron la denuncia.
(211)
La industria de la Unión sufrió un perjuicio importante. Todos los indicadores financieros (rentabilidad, flujo de caja, rendimiento de la inversión) fueron en su mayoría negativos durante todo el período considerado. Otros indicadores, como la producción, la utilización de la capacidad, el empleo y la cuota de mercado, evolucionaron negativamente durante el período considerado. La industria de la Unión no consiguió más que mantener el bajo volumen de ventas posterior a la crisis, sin poder beneficiarse del crecimiento del mercado.
(212)
A falta de medidas, las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados seguirán obligando a la industria de la Unión a vender a precios deficitarios. Esta acumulación de pérdidas adicionales hará que se deteriore aún más la situación de la industria de la Unión. La imposición de medidas va, pues, en interés de la industria de la Unión.
6.2. Interés de los importadores y distribuidores no vinculados
(213)
Los importadores y los distribuidores (incluidos los centros de servicio de acero) participaron muy activamente en esta investigación. Treinta y un importadores y distribuidores se dieron a conocer y expresaron su oposición a la imposición de medidas.
(214)
Estos importadores y distribuidores alegaron que sus posibles fuentes de suministro quedarían limitadas por la imposición de medidas. Argumentaron que, si se imponían medidas, ya no podrían abastecerse de AILF de la RPC y Taiwán.
(215)
Sin embargo, la investigación demostró que todos los importadores y los distribuidores se abastecen de múltiples fuentes: la industria de la Unión, los países afectados y otros terceros países. Por lo tanto, solo hasta cierto punto dependen de los suministros de los países afectados.
(216)
Estas partes pueden seguir comprando AILF a la industria de la Unión y a otros países que no son objeto de la presente investigación (por ejemplo, la India, Sudáfrica, Corea del Sur y los Estados Unidos), que acumulativamente poseen una cuota de mercado del 11 %. Así pues, tanto la industria de la Unión como las importaciones procedentes de otros terceros países son alternativas creíbles a las importaciones chinas y taiwanesas.
(217)
Por lo tanto, se concluye en esta fase que la imposición de medidas solo puede tener un impacto negativo menor en la situación de los importadores y los distribuidores no vinculados.
6.3. Interés de los usuarios
(218)
Una serie de partes interesadas, incluidos los productores exportadores y los distribuidores, manifestaron su preocupación con respecto a los posibles efectos negativos de las medidas para los usuarios. Los propios usuarios no compartieron esta preocupación. De hecho, el grado de participación de los usuarios en este caso fue muy bajo. Seis (incluido un grupo de cuatro empresas) expresaron su opinión, y de ellos solo uno se opuso a la imposición de medidas. Otros usuarios y sus asociaciones o bien no participaron o bien se abstuvieron explícitamente de adoptar una posición.
(219)
Por lo tanto, se concluye provisionalmente que el establecimiento de medidas no va en contra del interés de los usuarios.
6.4. Cuestiones de competencia
(220)
En la Decisión sobre la fusión de Outokumpu, la Comisión estableció que la fusión propuesta de Outokumpu e Inoxum estorbaría probablemente de manera significativa la competencia efectiva a través de efectos no coordinados, creando una posición dominante en el mercado de los AILF del Espacio Económico Europeo (EEE) (19). Para evitarlo, la Comisión aceptó que la cesión de un conjunto de elementos, incluida la AST, bastaría para disipar las dudas en materia de competencia (20). En efecto, la solución aceptada por la Comisión mantuvo el número de cuatro productores de la Unión de mediano tamaño.
(221)
Esta solución ya se ha puesto en práctica y es ahora plenamente eficaz. Además, la imposición de medidas antidumping no reduce el número de productores de la Unión de mediano tamaño. Por lo tanto, se concluye en esta fase que la imposición de medidas no reduce ni elimina el efecto del compromiso aceptado por la Comisión en la Decisión sobre la fusión Outokumpu.
6.5. Conclusión sobre el interés de la Unión
(222)
Habida cuenta de lo anterior, la Comisión concluyó que, en esta fase de la investigación, no había ninguna razón convincente para considerar que no redunda en interés de la Unión la imposición de medidas a las importaciones del producto afectado originario de la RPC y Taiwán.
7. MEDIDAS ANTIDUMPING PROVISIONALES
(223)
Sobre la base de las conclusiones alcanzadas por la Comisión sobre el dumping, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión, conviene establecer medidas provisionales para impedir que las importaciones objeto de dumping causen un perjuicio adicional a la industria de la Unión.
7.1. Nivel de eliminación del perjuicio (margen del perjuicio)
(224)
Para determinar el nivel de las medidas, la Comisión determinó en primer lugar el importe del derecho necesario para eliminar el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(225)
El perjuicio se eliminaría si la industria de la Unión pudiera cubrir sus costes de producción y obtener con las ventas del producto similar en el mercado de la Unión el beneficio antes de impuestos que podría lograr razonablemente una industria de este tipo en condiciones normales de competencia en el sector, a saber, en ausencia de importaciones objeto de dumping.
(226)
La rentabilidad de la industria de la Unión fue negativa durante todo el período considerado, es decir, de 2010 a 2013. Los años anteriores, 2008 y 2009, se vieron afectados por una caída de la demanda durante la crisis económica mundial, y el beneficio obtenido durante estos años no puede, por tanto, considerarse obtenido en condiciones normales de competencia. Si bien la investigación previa, según se indica en el considerando 134, estableció provisionalmente la existencia de dumping en 2007, no pudo establecerse ningún vínculo material entre las importaciones y la situación de la industria de la Unión. A tal fin, el objetivo de beneficio se fijó en un 8,1 %, que fue el beneficio obtenido por la industria de la Unión en 2007. Este fue el último año representativo caracterizado por condiciones normales de competencia, antes de la caída de la demanda en 2008 y 2009. De hecho, la dimensión del mercado en 2013 casi alcanzó el nivel de consumo de 2007.
(227)
Sobre esta base, la Comisión calculó un precio no perjudicial del producto similar para la industria de la Unión deduciendo de los precios de venta de la Unión la pérdida real sufrida durante el período de investigación y sumando el citado margen de beneficio del 8,1 %.
(228)
A continuación, la Comisión determinó el nivel de eliminación del perjuicio basándose en una comparación del precio de importación medio ponderado de los productores exportadores de los países afectados incluidos en la muestra, según lo establecido para los cálculos de la subcotización de precios, con el precio medio ponderado no perjudicial del producto similar vendido en el mercado de la Unión durante el período de investigación por los productores de la Unión incluidos en la muestra. Las diferencias resultantes de esta comparación se expresaron como porcentaje del valor cif de importación medio ponderado.
(229)
El nivel de eliminación del perjuicio para «otras empresas cooperantes» y para «las demás empresas» se define del mismo modo que el margen de dumping correspondiente a estas empresas (véanse los considerandos 57, 60, 85 y 88).
7.2. Medidas provisionales
(230)
Deben establecerse medidas antidumping provisionales sobre las importaciones de productos planos de acero inoxidable laminados en frío originarios de la RPC y Taiwán, de conformidad con la regla del derecho inferior con arreglo al artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base. La Comisión comparó los márgenes de perjuicio y los márgenes de dumping. El importe de los tipos del derecho debe fijarse al nivel del más bajo de esos dos márgenes.
(231)
Como se ha mencionado en el considerando 4, la Comisión hizo que las importaciones del producto afectado originarias de la RPC y Taiwán estuvieran sujetas a registro por medio del Reglamento de Ejecución (UE) no 1331/2014, en vista de la posible aplicación retroactiva de cualquier medida antidumping y compensatoria de conformidad con el artículo 10, apartado 4, del Reglamento de base y el artículo 16, apartado 4, del Reglamento (CE) no 597/2009 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea (21) («el Reglamento antisubvenciones de base»).
(232)
Por lo que respecta a la actual investigación antidumping, y a la vista de las conclusiones precedentes, debe ponerse fin al registro de las importaciones a efectos de la investigación antidumping de acuerdo con el artículo 14, apartado 5, del Reglamento de base.
(233)
Por lo que respecta a la investigación antisubvenciones paralela (véase el considerando 3), debe continuar el registro de las importaciones procedentes de la RPC con arreglo al artículo 24, apartado 5, del Reglamento antisubvenciones de base.
(234)
En esta fase del procedimiento no puede adoptarse una decisión sobre la posible aplicación retroactiva de las medidas antidumping.
(235)
Habida cuenta de lo expuesto anteriormente, los tipos del derecho antidumping provisional, expresados en relación con el precio cif en la frontera de la Unión, derechos no pagados, deben ser los siguientes:
País
Empresa
Margen de dumping
(%)
Margen de perjuicio
(%)
Derecho antidumping provisional
(%)
RPC
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd
29,2
24,3
24,3
Otras empresas cooperantes
30,0
24,5
24,5
Las demás empresas
34,9
25,2
25,2
Taiwán
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Otras empresas cooperantes
10,9
22,9
10,9
Las demás empresas
12,0
23,9
12,0
(236)
Los tipos del derecho antidumping especificados en el presente Reglamento en relación con cada empresa se establecieron sobre la base de las conclusiones de la presente investigación. Por lo tanto, reflejaban la situación constatada durante la presente investigación con respecto a estas empresas. Estos tipos del derecho se aplican exclusivamente a las importaciones del producto afectado originario de los países afectados y producido por las entidades jurídicas designadas. Las importaciones del producto afectado producido por cualquier otra empresa no mencionada específicamente en la parte dispositiva del presente Reglamento, incluidas las entidades vinculadas a las empresas mencionadas específicamente, han de estar sujetas al tipo del derecho aplicable a «las demás empresas». No deben estar sujetas a ninguno de los tipos del derecho antidumping individuales.
(237)
Una empresa puede solicitar la aplicación de estos tipos del derecho antidumping individuales si posteriormente cambia el nombre de su entidad. La solicitud debe remitirse a la Comisión (22). La solicitud debe incluir toda la información pertinente necesaria para demostrar que el cambio no afecta al derecho de la empresa a beneficiarse del tipo del derecho que se le aplica. En caso de que el cambio de nombre de la empresa no afecte a su derecho a beneficiarse del tipo del derecho que se le aplica, se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea un anuncio en el que se informará sobre el cambio de nombre.
(238)
Para garantizar un cumplimiento adecuado de los derechos antidumping, el tipo del derecho antidumping para «las demás empresas» debe aplicarse no solo a los productores exportadores que no cooperaron en esta investigación, sino también a los productores que no realizaron exportaciones a la Unión durante el período de investigación.
(239)
A partir del 26 de marzo de 2015, un derecho antidumping provisional ofrecerá protección contra las importaciones objeto de dumping. Por consiguiente, ya no es necesario registrar las importaciones a efectos de defensa contra las importaciones objeto de dumping. Procede, pues, modificar el artículo 1, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1331/2014 en consecuencia.
8. DISPOSICIONES FINALES
(240)
En aras de una buena gestión, la Comisión invitará a las partes interesadas a presentar observaciones por escrito o solicitar una audiencia con la Comisión o con el Consejero Auditor en litigios comerciales dentro de un plazo fijo.
(241)
Las conclusiones relativas a la imposición de un derecho provisional son provisionales y pueden ser modificadas en la fase definitiva de la investigación.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se impone un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de productos planos de acero inoxidable, simplemente laminados en frío (reducidos en frío), en la actualidad clasificados en los códigos NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 y 7220 20 89, y originarios de la República Popular China y Taiwán.
2. Los tipos del derecho antidumping provisional aplicables al precio neto franco frontera de la Unión, derechos no pagados, del producto descrito en el apartado 1 y fabricado por las empresas indicadas a continuación serán los siguientes:
País
Empresa
Derecho antidumping provisional
(%)
Código TARIC adicional
RPC
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd, Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd, Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd, Tianjin
24,3
C025
Otras empresas cooperantes enumeradas en el anexo I
24,5
Las demás empresas
25,2
C999
Taiwán
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd, Taipei
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd, Kaohsiung
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
10,9
C032
Otras empresas cooperantes enumeradas en el anexo II
10,9
Las demás empresas
12,0
C999
3. El despacho a libre práctica en la Unión del producto mencionado en el apartado 1 estará supeditado a la constitución de una garantía por un importe equivalente al del derecho provisional.
4. Salvo que se especifique otra cosa, serán aplicables las disposiciones pertinentes vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
1. En un plazo de 25 días civiles a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento, las partes interesadas podrán:
a)
solicitar la publicación de los hechos y las consideraciones esenciales sobre cuya base se ha adoptado el presente Reglamento;
b)
presentar sus observaciones por escrito a la Comisión, y
c)
solicitar una audiencia con la Comisión o con el Consejero Auditor en litigios de comercio.
2. En un plazo de 25 días civiles a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento, las partes a tenor del artículo 21, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1225/2009 podrán presentar observaciones sobre la aplicación de las medidas provisionales.
Artículo 3
En el artículo 1 del Reglamento de Ejecución (UE) no 1331/2014, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se ordena a las autoridades aduaneras, con arreglo al artículo 24, apartado 5, del Reglamento (CE) no 597/2009, que adopten las medidas adecuadas para registrar las importaciones en la Unión de productos planos de acero inoxidable, simplemente laminados en frío (reducidos en frío), en la actualidad clasificados en los códigos NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 y 7220 20 89, y originarios de la República Popular China.»
Artículo 4
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El artículo 1 se aplicará durante un período de seis meses.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 24 de marzo de 2015.