ROZHODNUTÍ RADY 2013/183/SZBP
ze dne 22. dubna 2013
o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení rozhodnutí 2010/800/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 22. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/800/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (1) (dále jen „KLDR“), kterým byly mimo jiné provedeny rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) a 1874 (2009).
(2)
Dne 19. prosince 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/860/SZBP (2), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP.
(3)
KLDR provedla dne 12. února 2013 jadernou zkoušku, v rozporu se svými mezinárodními závazky podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009) a 2087 (2013), která představuje vážnou hrozbu regionálnímu i mezinárodnímu míru a bezpečnosti.
(4)
Dne 18. února 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/88/SZBP (3), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP a kterým byla mimo jiné provedena rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
(5)
Dne 7. března 2013 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), v níž co nejdůrazněji odsuzuje jadernou zkoušku, již KLDR provedla dne 12. února 2013 v rozporu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN, které zjevně ignoruje.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) dále rozšiřuje povinnost, podle níž je v souladu s odst. 8 písm. c) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) třeba zabránit tomu, aby byl KLDR poskytován technický výcvik, poradenství, služby nebo pomoc na věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené v odstavci 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) a na věci uvedené v odstavci 22 zmíněné rezoluce a uvádí, že tato opatření se vztahují také na zprostředkovatelské služby.
(7)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se také rozšiřují finanční omezení stanovená v odst. 8 písm. d) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a subjekty a na osoby a subjekty jednající jménem nebo na příkaz označených osob a subjektů a na subjekty jimi vlastněné či ovládané.
(8)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřují cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a na osoby jednající jménem nebo na příkaz označených osob.
(9)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN 2094 č. (2013) je rovněž uvedeno, že cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) se vztahují i na osoby, které podle některého ze států pracují jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušují ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(10)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž stanoví, že státní příslušník KLDR, který pracuje jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhá vyhnutí se sankcím nebo porušuje ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013), bude vyhoštěn.
(11)
Dále musí státy podle ustanovení rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) zabránit poskytování finančních služeb nebo převodu, přes jejich území či z jejich území, veškerých finančních nebo jiných aktiv nebo zdrojů, včetně velkých objemů hotovosti, souvisejících s činnostmi, které by mohly přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, nebo s jinými činnostmi zakázanými prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(12)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá státy, aby přijaly opatření zakazující na jejich území otevření nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR a zakázat bankám KLDR zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v bankách, které podléhají pravomoci těchto států, nebo s nimi navazovat či udržovat korespondenční vztahy. Státy by měly obdobně přijmout opatření s cílem zabránit bankám usazeným na jejich území nebo spadajícím do jejich pravomoci otevřít zastoupení nebo dceřiné společnosti či bankovní účty v KLDR.
(13)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se dále zakazuje poskytovat veřejnou finanční podporu pro obchod s KLDR v případech, kdy by tato finanční podpora mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k jiným činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž ukládá povinnost kontrolovat veškerý náklad pocházející z KLDR nebo určený pro KLDR, náklad zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, pokud existují opodstatněné důvody domnívat se, že náklad obsahuje zakázané věci. Pokud plavidlo kontrolu odmítne, je mu odepřen vstup do přístavu.
(15)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž vyzývá státy k tomu, aby bylo každému letadlu v případě, že existují opodstatněné důvody domnívat se, že toto letadlo obsahuje zakázané věci, odmítnuto povolení ke vzletu z území států, přistání na jejich území či přeletu tohoto území.
(16)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřuje zákaz dodávek, prodeje či převodu vojenského materiálu a technologií podle odst. 8 písm. a) a b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další materiál a technologie.
(17)
Kromě toho se v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) všechny státy vyzývají, aby zabránily dodávkám, prodeji nebo převodu jakékoliv věci do nebo z KLDR nebo určené jejím státním příslušníkům či od nich pocházející, pokud daný stát stanoví, že tato věc by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket nebo k činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(18)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) vyjasňuje pojem „luxusního zboží“.
(19)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá všechny státy, aby zachovávaly zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR.
(20)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a sice právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(21)
Toto rozhodnutí rovněž plně respektuje závazky členských států podle Charty Organizace spojených národů a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(22)
Z důvodu srozumitelnosti by rozhodnutí 2010/800/SZBP mělo být zrušeno a nahrazeno novým rozhodnutím.
(23)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
DOVOZNÍ A VÝVOZNÍ OMEZENÍ
Článek 1
1. Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí a technologií, včetně programového vybavení, do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, ať už z území těchto členských států pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel:
a)
zbraně a související materiál jakéhokoli druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenská vozidla a vybavení a náhradní díly pro výše uvedené věci, s výjimkou nebojových vozidel vyrobených s využitím materiálů, které poskytují balistickou ochranu, nebo vozidel, která jsou těmito materiály vybavena a slouží pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v KLDR;
b)
veškeré věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti nebo výborem ustaveným podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) (dále jen „Výbor pro sankce“) v souladu s bodem 8 písm. a) podbodem ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) a bodem 5 písm. b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013) a bodem 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení;
c)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispívat k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo by mohly být využívány v rámci vojenské činnosti KLDR a které zahrnují veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené na seznamu v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4). Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
d)
některé klíčové složky pro odvětví balistických raket, jako jsou určité typy hliníku používané v systémech balistických raket. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
e)
jakákoli další věc, která by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
poskytovat technický výcvik, poradenství, služby, pomoc nebo zprostředkovatelské nebo jiné související služby spojené s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním daných věcí, přímo nebo nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, jakož i pojištění a zajištění pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo na poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci nebo zprostředkovatelských služeb přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obejít zákaz uvedený v písmenech a) a b).
3. Zakazuje se rovněž nákup věcí nebo technologií uvedených v odstavci 1 z KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, jakož i poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci, finančních prostředků nebo finanční pomoci uvedených v odstavci 2 ze strany KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státním příslušníkům členských států.
Článek 2
Zakazuje se přímý či nepřímý prodej a nákup zlata, drahých kovů a diamantů, jejich přeprava či zprostředkování obchodu s nimi ve vztahu k vládě KLDR, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR, jakož i osobám či subjektům jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz nebo subjektům jimi vlastněným či ovládaným. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
Článek 3
Zakazuje se dodávání nově vytištěných či vyražených nebo nevydaných bankovek či mincí KLDR centrální bance KLDR či v její prospěch.
Článek 4
Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod luxusního zboží do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, ať už z území členských států pochází či nikoli. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
KAPITOLA II
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 5
Členské státy neposkytnou obchodu s KLDR veřejnou finanční podporu, a to ani vývozní úvěry, záruky či pojištění svým státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu, pokud by tato finanční podpora mohla přispět k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket či jiných zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA III
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 6
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci nebo zvýhodněných půjček KLDR, a to ani na základě své účasti v mezinárodních finančních institucích, pokud se nejedná o humanitární a rozvojové účely v přímé reakci na potřeby civilního obyvatelstva nebo o prosazování denuklearizace. Členské státy rovněž zachovávají obezřetnost v zájmu omezení stávajících závazků a pokud možno jejich ukončení.
Článek 7
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, včetně velkých objemů hotovosti, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím, členské státy s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce podléhající jejich pravomoci, v souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy důkladně monitorují činnosti finančních institucí podléhajících jejich pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v KLDR;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze IV;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze V; a
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v KLDR, a jsou uvedeny v příloze V,
aby bylo zamezeno tomu, že tyto činnosti přispějí k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.
2. Z výše uvedeného důvodu se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční subjekty uvedené v odstavci 1:
a)
nepřetržitě sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo opodstatněné důvody se domnívat, že finanční prostředky souvisí s programy nebo činnostmi KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, neprodleně své podezření oznámily finanční zpravodajské jednotce nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotyčným členským státem. Finanční zpravodajská jednotka nebo jiný příslušný orgán mají včasný, přímý či nepřímý přístup k informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebují pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých obchodních operacích.
Článek 8
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalších finančních institucí uvedených v čl. 7 odst. 1 na území členských států.
2. Bankám KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalším finančním institucím uvedeným v čl. 7 odst. 1 se zakazuje:
a)
zřizovat nové společné podniky s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
b)
nabývat majetkovou účast v bankách, které podléhají pravomoci členských států;
c)
navazovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
d)
udržovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států, pokud členské státy mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že by to mohlo přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím..
3. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v KLDR zřizovaly zastoupení, dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 9
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování či pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů KLDR vydaných po 18. únoru 2013 ve vztahu k severokorejské vládě, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR nebo bankám se sídlem v KLDR, nebo pobočkám a dceřiným společnostem bank se sídlem v KLDR, podléhajícím i nepodléhajícím pravomoci členských států, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami či subjekty se sídlem v KLDR, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány.
KAPITOLA IV
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 10
1. V souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolují členské státy na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z KLDR a směřující do ní, přepravovaný přes jejich území či zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy se souhlasem státu vlajky kontrolují plavidla na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavců 1 a 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do KLDR nebo z ní podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem nebo přistáním a před odjezdem nebo odletem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 členské státy zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí v souladu s bodem 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009) a bodem 8 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
6. Členské státy zamítnou vstup do svých přístavů všem plavidlům, která odmítnou umožnit kontrolu poté, co tato kontrola byla schválena státem vlajky plavidla, nebo pokud plavidlo plující pod vlajkou KLDR odmítlo provedení kontroly podle bodu 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009).
7. Odstavec 6 se nepoužije v případě, že je vstup vyžadován za účelem provedení kontroly nebo v případě mimořádné situace či návratu do přístavu původu.
Článek 11
1. Členské státy zamítnou udělit povolení k přistání na svém území, vzletu z něj či přeletu nad ním každému letadlu, v jehož souvislosti mají informace opravňující k domněnce, že převážený náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod nebo vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě nouzového přistání.
Článek 12
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům KLDR služby spojené s doplňováním paliva, se zásobováním lodi nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území členských států, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí, ledaže jsou tyto služby nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 10 odst. 1, 2 a 5.
KAPITOLA V
OMEZENÍ PŘIJÍMÁNÍ A POBYTU
Článek 13
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám, které jsou podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za politiku KLDR související s jejími programy v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, a jejich rodinným příslušníkům, nebo osobám jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz, jež jsou uvedeny v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobám jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, a do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobám, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobám napomáhajícím vyhnutí se sankcím nebo porušujících ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto rozhodnutí.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužije, pokud Výbor pro sankce u jednotlivých případů stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka jinak podpořila cíle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
3. Odstavec 1 neukládá členským státům povinnost odmítnout vstup na své území svým státním příslušníků.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, a sice:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách,
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněná naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v KLDR.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Ustanovení odst. 1 písm. c) se nevztahuje na průjezd zástupců vlády KLDR při cestě do sídla OSN za účelem provádění činností spojených s OSN.
10. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5, 7 a 9 povolí osobám uvedeným v příloze I, II nebo III vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
11. Členské státy zachovávají obezřetnost a zdrženlivost, pokud jde o vstup jednotlivců pracujících jménem či na příkaz označených osob nebo subjektů uvedených na seznamu v příloze I na jejich území nebo o průjezd přes ně.
Článek 14
1. Členské státy vyhostí státní příslušníky KLDR, kteří podle jejich zjištění pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II nebo na jejich příkaz, nebo osoby, které podle jejich zjištění napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušující ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, ze svého území za účelem jejich navrácení do KLDR v souladu s příslušnými vnitrostátními a mezinárodními předpisy.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě, kdy je přítomnost dané osoby vyžadována za účelem provedení soudního řízení nebo výlučně pro lékařské, bezpečnostní nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA VI
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 15
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané:
a)
osobami a subjekty, které se podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN podílejí na programech KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo které tyto programy podporují, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz nebo subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými, a to i nedovolenými prostředky, uvedenými v příloze I;
b)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz či subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, nebo do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobami a subjekty, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobami napomáhajícími vyhnutí se sankcím nebo porušujícími ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nesmějí být dány k dispozici, přímo ani nepřímo, ani nesmějí být v jejich prospěch poskytnuty žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné úkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb; nebo
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
a to poté, co dotčený členský stát oznámí, tam kde je to vhodné, Výboru pro sankce svůj úmysl povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení Výbor pro sankce nevydá zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů. Tam kde je to vhodné, musí dotyčný členský stát nejprve oznámit tuto výjimku a obdržet schválení Výboru pro sankce; nebo
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno přede dnem, kdy osobu nebo subjekt uvedené v odstavci 1 označil Výbor pro sankce, Rada bezpečnosti nebo Rada, a pokud toto zástavní právo nebo rozhodnutí nejsou ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1. Tam kde je to vhodné, to musí dotyčný členský stát nejprve oznámit Výboru pro sankce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých před 14. říjnem 2006,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
KAPITOLA VII
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 16
Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zachovat obezřetnost a zabránit specializované výuce nebo výcviku státních příslušníků KLDR na svém území nebo svými státními příslušníky v oborech, které by přispěly k jaderným činnostem KLDR souvisejícím s šířením a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
Článek 17
Členské státy zachovávají v souladu s mezinárodním právem zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR, aby těmto osobám zabránily přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA VIII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Označeným osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I, II nebo III ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v KLDR, včetně severokorejské vlády, jejích veřejných orgánů, podniků a institucí, ani jakékoli osobě nebo subjektu, které vznesou nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace, náhrada škody nebo jiný nárok tohoto druhu, jako jsou nároky na započtení pohledávek, pokuty nebo nároky v rámci záruky, nároky na prodloužení platnosti nebo vyplacení dluhopisu, finanční záruky, včetně nároků vyplývajících z akreditivů a podobných nástrojů v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013), včetně opatření Unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, nebo v souladu či spojitosti s nimi.
Článek 19
1. Rada přijme změny přílohy I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
2. Rada schvaluje seznamy obsažené v přílohách II a III a přijímá jejich změny jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Článek 20
1. Zařadí-li Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce osobu nebo subjekt na seznam, Rada tuto osobu nebo tento subjekt doplní do přílohy I.
2. Rozhodne-li Rada, že se na osobu nebo subjekt vztahují opatření podle čl. 13. odst. 1 písm. b) a c) a čl. 15 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II nebo III.
3. Rada takové rozhodnutí včetně důvodů pro zařazení na seznam sdělí osobě nebo subjektu podle odstavce 1 a 2, a to buď přímo, je-li známa její adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž osobě nebo subjektu dá možnost předložit připomínky.
4. Pokud jsou předloženy připomínky nebo nové závažné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a o výsledku tohoto přezkumu osobu nebo subjekt informuje.
Článek 21
1. V přílohách I, II a III jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce, pokud jde o přílohu I.
2. V přílohách I, II a III se rovněž uvádějí případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce pro účely přílohy I. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně jiných používaných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. V příloze I se rovněž uvede datum označení osob nebo subjektů Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 22
1. Toto rozhodnutí se přezkoumá a v případě potřeby změní, zejména pokud jde o kategorie osob, subjektů nebo věcí nebo další osoby, subjekty nebo věci, jichž by se měla týkat omezující opatření, nebo s ohledem na příslušné rezoluce Rady bezpečnosti.
2. Opatření uvedená v čl. 13 odst. 1 písm. b) a c) a v čl. 15 odst. 1 písm. b) se přezkoumávají pravidelně, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření se přestanou na dotyčné osoby a subjekty uplatňovat, rozhodne-li Rada postupem podle čl. 19 odst. 2, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 23
Rozhodnutí 2010/800/SZBP se zrušuje.
Článek 24
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 22. dubna 2013.
DECISIÓN 2013/183/PESC DEL CONSEJO
de 22 de abril de 2013
relativa a la adopción de medidas restrictivas contra la República Popular Democrática de Corea y por la que se deroga la Decisión 2010/800/PESC
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea, y en particular su artículo 29,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 22 de diciembre de 2010 el Consejo adoptó la Decisión 2010/800/PESC relativa a la adopción de medidas restrictivas contra la República Popular Democrática de Corea (la «República Popular Democrática de Corea») (1), por la que se aplica, entre otras cosas, las Resoluciones 1718 (2006) y 1874 (2009) del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas [«RCSNU 1718 (2006)» y «RCSNU 1874 (2009)»].
(2)
El 19 de diciembre de 2011, el Consejo adoptó la Decisión 2011/860/PESC (2) por la que se modifica la Decisión 2010/800/PESC.
(3)
El 12 de febrero de 2013, la República Popular Democrática de Corea llevó a cabo un ensayo nuclear, infringiendo sus obligaciones internacionales a tenor de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009) y 2087 (2013) y creando una amenaza grave para la paz y la seguridad regionales e internacionales.
(4)
El 18 de febrero de 2013, el Consejo adoptó la Decisión 2013/88/PESC (3), por la que se modifica la Decisión 2010/800/PESC y se aplica entre otras cosas la RCSNU 2087 (2013).
(5)
El 7 de marzo de 2013, el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas adoptó la RCSNU 2094 (2013), por la que se condena en los términos más firmes el ensayo llevado a cabo por la República Popular Democrática de Corea el 12 de febrero de 2013 en violación y flagrante incumplimiento de las RCSNU pertinentes.
(6)
Además, la RCSNU 2094 (2013) amplía la obligación de evitar cualquier transferencia a la República Popular Democrática de Corea de capacitación técnica, asesoramiento, servicios o asistencia tal y como se establece en el apartado 8, letra c), de la RCSNU 1718 (2006) a los artículos, materiales, equipo, bienes y tecnología a los que se hace referencia en el apartado 20 de la Resolución, y observa que dichas medidas también se aplican a los servicios de intermediarios o de corretaje.
(7)
La RCSNU 2094 (2013) amplía, asimismo, las restricciones financieras establecidas en el apartado 8, letra d), de la RCSNU 1718 (2006) a las personas y entidades adicionales y a las personas y entidades que actúen en representación o siguiendo las instrucciones de personas y entidades designadas o a las entidades poseídas o controladas por los mismos.
(8)
La RCSNU 2094 (2013) también amplía las restricciones de viajar establecidas por el apartado 8, letra e), de la RCSNU 1718 (2006) a las personas adicionales y a las personas que actúen en representación o siguiendo las instrucciones de las personas designadas.
(9)
Además, la RCSNU 2094 (2013) establece que las restricciones de viajar establecidas en el apartado 8, letra e), de la RCSNU 1718 (2006) se aplicarán también a las personas a las que un Estado determine que están trabajando en representación o siguiendo instrucciones de la persona o entidad designadas o que ayuden a evitar las sanciones o que violen las disposiciones de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
(10)
La RCSNU 2094 (2013) también determina que deberá ser expulsado todo nacional de la República Popular Democrática de Corea que trabaje en representación o siguiendo las instrucciones de una persona o entidad designadas o que ayuden a evitar las sanciones o que violen las disposiciones de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
(11)
Además, la RCSNU 2094 (2013) decide que los Estados deberán evitar la facilitación de servicios financiero o la transferencia a, mediante o a partir de sus territorios de cualquier recurso u otros activos financieros, con inclusión de las grandes cantidades de efectivo, en relación con actividades que puedan contribuir a los programas nucleares o de misiles balísticos de la República Popular Democrática de Corea, u otras actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013), o evitar las medidas impuestas por dichas Resoluciones.
(12)
La RCSNU 2094 (2013) también pide a los Estados que adopten medidas para prohibir en sus territorios la apertura de nuevas agencias, subsidiarias o oficinas representativas de bancos de la República Popular Democrática de Corea, y para prohibir a las bancos de dicha República que establezcan nuevas empresas en participación y que adopten un interés de propiedad o establezcan o mantengan relaciones de corresponsalía con bancos en su jurisdicción Asimismo, los Estados deben tomar medias para prohibir la apertura de oficinas representativas o subsidiarias o cuentas bancarias en la República Popular Democrática de Corea por lo que respecta a bancos situados en su territorio o bajo su jurisdicción.
(13)
Además, la RCSNU 2094 (2013) prohíbe la facilitación de apoyo financiero público para el comercio con la República Popular Democrática de Corea cuando dicho apoyo pudiera contribuir a los programas nucleares o de misiles balísticos de dicho República, o a otras actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013), a evitar las mediadas impuestas por dichas Resoluciones.
(14)
La RCSNU 2094 (2013) impone también la obligación de inspeccionar toda carga procedente de la República Popular Democrática de Corea, o que se destine a dicha República, o que bien sus nacionales o dicha República o individuos o entidades que actúen en su nombre, hayan facilitado o comercializado en calidad de corredores de comercio, cuando existan motivos razonables para creer que la carga contiene productos prohibidos. Cuando un buque rechace una inspección, se le negará la entrada.
(15)
La RCSNU 2094 (2013) también pide a los Estados miembros que nieguen permiso de despegar, aterrizar o sobrevolar a cualquier aeronave en su territorio, si existen motivos razonables para creer que la aeronave contiene artículos prohibidos.
(16)
La RCSNU 2094 (2013) también amplía la prohibición respecto al suministro, venta o transferencia de determinados artículos y tecnología militares tal y como se establece en el apartado 8, letras a) y b), de la RCSNU 1718 (2006) por lo que se refiere a artículos adicionales y tecnología.
(17)
Sin embargo, la RCSNU 2094 (2013) pide a si mismo a todos los Estados miembros que eviten el suministro, venta o transferencia a o procedente de la República Popular Democrática de Corea o sus nacionales de cualquier artículo si el Estado determina que dicho artículo pudiera contribuir a los programas nucleares o de misiles balísticos de dicha República, o a actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
(18)
La RCSNU 2094 (2013) aclara el término artículos de lujo.
(19)
La RCSNU 2094 (2013) también pide a todos los Estados que refuercen su vigilancia sobre el personal diplomático de la República Popular Democrática de Corea.
(20)
La presente Decisión respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos, en particular, en la Carta de Derechos Fundamentales de la Unión Europea y, en especial, el derecho a la tutela judicial efectiva y a un juez imparcial, el derecho de propiedad y el derecho de protección de datos de carácter personal. La presente Decisión se aplicará de conformidad con dichos derechos y principios.
(21)
Asimismo, la presente Decisión respeta plenamente las obligaciones de los Estados miembros derivadas de la Carta de las Naciones Unidas y el carácter jurídicamente vinculante de las Resoluciones del Consejo de Seguridad.
(22)
En aras de la claridad, debe derogarse la Decisión 2010/800/PESC sustituyéndola por una nueva Decisión.
(23)
Con el fin de ejecutar determinadas medidas es necesaria una actuación adicional de la Unión.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
CAPÍTULO I
RESTRICCIONES A LA EXPORTACIÓN Y LA IMPORTACIÓN
Artículo 1
1. Se prohíbe el suministro, la venta y la transferencia tanto directos como indirectos a la República Popular Democrática de Corea por parte de nacionales de los Estados miembros, a través de sus territorios o a partir de ellos, o empleando buques o aeronaves que enarbolen pabellón de los Estados miembros, de los artículos y tecnología, programas informáticos incluidos, que se indican a continuación, tengan o no su origen en los territorios de los Estados miembros:
a)
armas y material relacionado de todo tipo, incluidas armas de fuego y su munición, vehículos y material militar, material paramilitar y piezas de repuesto de los materiales previamente mencionados; exceptuando los vehículos logísticos que hayan sido fabricados o reforzados con materiales para proporcionarles protección balística, destinados únicamente a la protección del personal de la Unión y de sus Estados miembros en la República Popular Democrática de Corea;
b)
todos los artículos, materiales, equipos, bienes y tecnología que determinados por el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas o el Comité establecido en virtud del párrafo 12 de la RCSNU 1718 (2006) (en lo sucesivo «el Comité de Sanciones»), con arreglo al apartado 8, letra a), inciso ii), de la RCSNU 1718 (2006), al apartado 5, letra b), de la RCSNU 2087 (2013) y al apartado 20 de la RCSNU 2094 (2013), que pudieran contribuir a los programas de la República Popular Democrática de Corea relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa;
c)
otros artículos, materiales, equipos, bienes y tecnología determinados que puedan contribuir a la realización de programas relacionados con actividades nucleares, con misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, o que puedan contribuir a sus actividades militares, lo que incluirá todos los productos y tecnologías de doble uso que figuran en la lista del anexo I del Reglamento (CE) no 428/2009 del Consejo, de 5 de mayo de 2009, por el que se establece un régimen comunitario de control de las exportaciones, la transferencia, el corretaje y el tránsito de productos de doble uso (4). La Unión Europea tomará las medidas necesarias para determinar los artículos pertinentes a los que se aplicará la presente disposición;
d)
determinados componentes clave para el sector de los misiles balísticos, como ciertos tipos de aluminio utilizados en sistemas relacionados con los misiles balísticos. La Unión Europea tomará las medidas necesarias para determinar los artículos pertinentes a los que se aplicará la presente disposición;
e)
cualquier otro artículo que pudiera contribuir a los programas nucleares o de misiles balísticos, a actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o por la presente Decisión o a evitar medidas impuestas por dichas Resoluciones o por la presente Decisión. La Unión tomará las medidas necesarias para determinar los artículos pertinentes que habrán de quedar cubiertos por la presente disposición.
2. Queda prohibido asimismo:
a)
suministrar capacitación técnica, asesoramiento, servicios, asistencia o servicios de corretaje, u otros servicios intermediarios, relacionados con los artículos y tecnología mencionados en el apartado 1 y con el suministro, la fabricación, la conservación o la utilización de dichos artículos, directa o indirectamente, a cualquier persona, entidad u órgano en la República Popular Democrática de Corea, o para su utilización en este país;
b)
suministrar financiación o asistencia financiera en relación con los artículos y tecnología mencionados en el apartado 1, y en particular subvenciones, préstamos y seguros de crédito a la exportación, así como los seguros y reaseguros, para cualquier venta, suministro, transferencia o exportación de dichos artículos y tecnología, o para el suministro de la correspondiente capacitación técnica, asesoramiento, servicios, asistencia o servicios de corretaje, directa o indirectamente, a cualquier persona, entidad u órgano en la República Popular Democrática de Corea, o para su utilización en este país;
c)
participar consciente o intencionadamente en actividades cuyo objeto o efecto sea eludir la prohibición que prescriben las letras a) y b).
3. Queda asimismo prohibida la adquisición por parte de nacionales de los Estados miembros, o utilizando buques o aeronaves que enarbolen su pabellón, de los artículos y la tecnología mencionados en el apartado 1, así como el suministro a nacionales de Estados miembros de capacitación técnica, asesoramiento, servicios, asistencia, financiación y ayuda financiera mencionados en el apartado 2, procedan o no del territorio de la República Popular Democrática de Corea.
Artículo 2
Quedan prohibidos la venta, la adquisición, el transporte y el corretaje, directos o indirectos, de oro y metales preciosos, así como de diamantes a, de o para, el Gobierno de la República Popular Democrática De Corea, sus organismos públicos, corporaciones y agencias, el Banco Central de la República Popular Democrática de Corea, así como a, de o para, personas y entidades que actúen por su cuenta o bajo su dirección, o entidades que sean de su propiedad o se encuentren bajo su control. La Unión tomará las medidas necesarias para determinar los artículos pertinentes que habrán de quedar cubiertos por la presente disposición.
Artículo 3
Queda prohibida la entrega al Banco Central de la República Popular Democrática de Corea, o a su favor, de billetes y moneda denominados en divisa de la República Popular Democrática de Corea de reciente impresión o acuñación o que no hayan sido emitidos.
Artículo 4
Se prohíbe el suministro, la venta y la transferencia tanto directos como indirectos de todo artículo de lujo a la República Popular Democrática de Corea por parte de nacionales de los Estados miembros, a través de sus territorios o a partir de ellos, o empleando buques o aeronaves que enarbolen pabellón de los Estados miembros, tengan o no su origen en el territorios de los Estados miembros. La Unión tomará las medidas necesarias para determinar los artículos pertinentes que habrán de quedar cubiertos por la presente disposición.
CAPÍTULO II
RESTRICCIONES A LA AYUDA FINANCIERA AL COMERCIO
Artículo 5
Los Estados miembros no facilitarán ayuda financiera pública para el comercio con la República Popular Democrática de Corea, incluida la concesión de créditos, garantías o seguros a la exportación, a nacionales o entidades involucradas en dicho comercia, cuando dicho apoyo financiero pudiera contribuir a programas o actividades relacionados con lo nuclear, los misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa, u otras actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o por la presente Decisión, o a evitar las medidas impuestas por dichas Resoluciones o por la presente Decisión.
CAPÍTULO III
SECTOR FINANCIERO
Artículo 6
Los Estados miembros no asumirán nuevos compromisos de concesión de subvenciones, asistencia financiera o préstamos en condiciones concesionarias a la República Popular Democrática de Corea, por ejemplo mediante su participación en instituciones financieras internacionales, salvo con fines humanitarios y de desarrollo encaminados directamente a atender a las necesidades de la población civil o a la promoción de la desnuclearización. Los Estados miembros se mantendrán asimismo vigilantes con miras a reducir los compromisos vigentes y, si es posible, a poner término a los mismos.
Artículo 7
1. A fin de impedir el suministro de servicios financieros o la transferencia al territorio de los Estados miembros, a través de él o desde él, o en favor o por parte de nacionales de los Estados miembros o de entidades organizadas con arreglo a sus leyes o por ellas, o de personas o instituciones financieras sujetas a su jurisdicción, de activos financieros o de otro tipo o de recursos, incluidos los efectivos en grandes cantidades, que puedan contribuir a programas o actividades relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, o a otras actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o por la presente Decisión, o a eludir medidas impuestas por dichas Resoluciones o por la presente Decisión, los Estados miembros potenciarán, de conformidad con sus autoridades y legislación nacionales, el control de las actividades de las instituciones financieras sujetas a su jurisdicción con:
a)
los bancos domiciliados en la República Popular Democrática de Corea,
b)
las sucursales y filiales en la jurisdicción de los Estados miembros de los bancos domiciliados en la República Popular Democrática de Corea enumerados en el anexo IV,
c)
las sucursales y filiales fuera de la jurisdicción de los Estados miembros de los bancos domiciliados en la República Popular Democrática de Corea enumerados en el anexo V, y
d)
las entidades financieras que no están domiciliadas ni en la República Popular Democrática de Corea ni en la jurisdicción de los Estados miembros, pero que están controladas por personas y entidades domiciliadas en la República Popular Democrática de Corea, enumeradas en el anexo V,
para evitar que tales actividades contribuyan a programas o actividades relacionadas con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea.
2. A efectos de lo que precede, se exigirá a las instituciones financieras, en sus actividades con las entidades financieras establecidas en al apartado 1, que:
a)
ejerzan una vigilancia continua sobre la actividad contable, incluso en sus programas de diligencia debida con los clientes y en virtud de sus obligaciones relativas al blanqueo de dinero y a la financiación del terrorismo;
b)
exijan que todos los sectores de información de instrucciones de pago relacionadas con el ordenante y el beneficiario de la transacción de que se trate estén cumplimentadas; y que si no se facilita dicha información se rechace la transacción;
c)
mantengan todos los registros de transacciones durante un plazo de cinco años y a disposición de las autoridades naciones a petición de las mismas;
d)
si sospechan o tienen motivos razonables para sospechar que los fondos están relacionados con programas o actividades relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, transmitan sin dilación sus sospechas a la Unidad de Información Financiera (UIF) o a otra autoridad competente designada por el Estado miembro afectado. La UIF o cualquier otra autoridad competente tendrán acceso, directa o indirectamente, sin dilación, a la información financiera, administrativa y policial que requiera desempeñar adecuadamente ducha función, incluido el análisis de los informes de las transacciones sospechosas.
Artículo 8
1. Queda prohibida la apertura de nuevas sucursales, filiales u oficinas de representación de los bancos de la República Popular Democrática de Corea, incluido el Banco Central de la República Popular Democrática de Corea, sus sucursales y filiales y otras entidades financieras mencionadas en el artículo 7, apartado 1, en el territorio de los Estados miembros.
2. Queda prohibido para los bancos de la República Popular Democrática de Corea, incluido el Banco Central de la República Democrática de Corea, sus sucursales y filiales y otras entidades financieras mencionadas en el artículo 7, apartado 1:
a)
crear nuevas empresas mixtas con bancos que se encuentren dentro de la jurisdicción de los Estados miembros;
b)
adquirir una participación en el capital de bancos que se encuentren dentro de la jurisdicción de los Estados miembros;
c)
establecer las correspondientes relaciones bancarias con bancos que se encuentren dentro de la jurisdicción de los Estados miembros;
d)
mantener las correspondientes relaciones bancarias con bancos que se encuentren dentro de la jurisdicción de los Estados miembros si los Estados miembros poseen información que contiene motivos razonables para creer que ello puede contribuir a programas o actividades relacionadas con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, u a otras actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o por la presente Decisión, o a eludir medidas impuestas por dichas RCSNU o por la presente Decisión.
3. Queda prohibido a las entidades financieras situadas en el territorio de los Estados miembros o que estén bajo su jurisdicción abrir oficinas de representación, filiales, sucursales o cuentas bancarias en la República Popular Democrática de Corea.
Artículo 9
Estarán prohibidos la venta, la adquisición, el corretaje y la asistencia en la emisión, ya sean directos o indirectos, de títulos públicos o garantía pública de la República Popular Democrática de Corea emitidos después del 18 de febrero de 2013, con respecto al Gobierno de la República Popular Democrática de Corea, a sus organismos públicos, corporaciones y agencias, al Banco Central de la República Popular Democrática de Corea, o a los bancos domiciliados en la República Popular Democrática de Corea o a las sucursales y filiales, estén o no bajo la jurisdicción de los Estados miembros de los bancos domiciliados en la República Popular Democrática de Corea, o a las entidades financieras que no estén domiciliadas en la República Popular Democrática de Corea ni bajo la jurisdicción de los Estados miembros, pero que estén controladas por personas y entidades domiciliadas en la República Popular Democrática de Corea, así como a cualquier persona y entidad que actúe en su nombre o bajo su dirección, y a las entidades que sean de propiedad o estén bajo su control.
CAPÍTULO IV
SECTOR DE LOS TRANSPORTES
Artículo 10
1. Los Estados miembros inspeccionarán, de conformidad con sus autoridades y legislación nacionales y en consonancia con el Derecho internacional, todos los cargamentos que estén destinados a la República Popular Democrática de Corea o procedan de ese país, en su territorio, o que transiten por su territorio, o los cargamentos comercializados o facilitados por la República Popular Democrática de Corea o por nacionales de la República Popular Democrática de Corea, o por individuos o entidades que actúen en su nombre, incluso en sus aeropuertos y puertos marítimos, si poseen información que ofrezca motivos razonables para creer que los cargamentos contienen artículos cuyo suministro, venta, transferencia o exportación están prohibidos en virtud de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o de la presente Decisión.
2. Los Estados miembros inspeccionarán los buques en alta mar, con el consentimiento del Estado del pabellón, si poseen información que ofrezca motivos razonables para suponer que la carga de esos buques contiene artículos cuyo suministro, venta, transferencia o exportación están prohibidos en virtud de la presente Decisión.
3. Los Estados miembros cooperarán, con arreglo a su legislación nacional, con las inspecciones de conformidad con los apartados 1 y 2.
4. Las aeronaves y buques que transporten mercancías con destino a la República Popular Democrática de Corea o procedentes de la misma estarán sometidos al requisito de información adicional previo a la llegada o a la salida para todas las mercancías que entren en un Estado miembro o salgan del mismo.
5. En los casos en que se proceda a la inspección a que se refieren los apartados 1 y 2, los Estados miembros requisarán y dispondrán de los artículos cuyo suministro, venta, transferencia o exportación estén prohibidos en virtud de la presente Decisión, a tenor de lo dispuesto en el apartado 14 de la RCSNU 1874 (2009) y en el apartado 8 de la RCSNU 2087 (2013).
6. Los Estados miembros negarán la entrada en sus puertos a los buques que hayan rechazado permitir una inspección después de que dicha inspección hubiera sido autorizada por Estado de abanderamiento del buque de que se trate, o cuando los buques con pabellón de la República Popular Democrática de Corea hayan rechazado someterse a una inspección con arreglo al apartado 12 de la RCSNU 1874 (2009).
7. El apartado 6 no se aplicará cuando se exija la entrada a fin de realizar una inspección, o en caso de emergencia o de vuelta a su país de origen.
Artículo 11
1. Los Estados miembros negarán a cualquier aeronave el permiso de aterrizar o despegar en su territorio o de sobrevolar el mismo si poseen información que ofrezca motivos razonables para creer que los cargamentos contienen artículos cuyo suministro, venta, transferencia o exportación están prohibidos en virtud de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o de la presente Decisión.
2. El apartado 1 no se aplicará en caso de aterrizaje de emergencia.
Artículo 12
Queda prohibida la prestación por parte de nacionales de Estados miembros, o desde el territorio de los Estados miembros, de servicios de aprovisionamiento o suministro, u otros servicios, a buques de la República Popular Democrática de Corea si tienen información que ofrezca motivos razonables para suponer que transportan artículos cuyo suministro, venta, transferencia o exportación se prohíba en la presente Decisión, salvo que la prestación de esos servicios sea necesaria con fines humanitarios o hasta el momento en que la carga haya sido inspeccionada y, de ser necesario, requisada y se haya dispuesto de ella, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 10, apartados 1, 2 y 5.
CAPÍTULO V
RESTRICCIONES A LA ADMISIÓN Y LA RESIDENCIA
Artículo 13
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para impedir la entrada en sus territorios o el tránsito por ellos de:
a)
las personas designadas por el Comité de Sanciones o por el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas como responsables de las políticas de la República Popular Democrática de Corea, incluso de apoyarlas o promoverlas, referentes a los programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, junto con sus familiares, o las personas que actúen en su nombre o bajo su dirección, que se enumeran en el anexo I;
b)
las personas no incluidas en el anexo I, enumeradas en el anexo II:
i)
que sean responsables de las políticas de la República Popular Democrática de Corea, incluso de apoyarlas o promoverlas, referentes a los programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, o las personas que actúen en su nombre o bajo su dirección,
ii)
que presten servicios financieros o la transferencia al territorio de los Estados miembros, a través de él o desde él, o con la participación de nacionales de los Estados miembros o de entidades organizadas con arreglo a sus leyes o por ellas, o de personas o instituciones financieras que se encuentren en su territorio, de activos financieros o de otro tipo o de recursos que puedan contribuir a programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos y otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea,
iii)
que estén implicadas, incluso mediante la prestación de servicios financieros, en el suministro a o por parte de la República Popular Democrática de Corea de armas y material conexo de todo tipo, o el suministro a la República Popular Democrática de Corea de artículos, materiales, equipos, bienes y tecnología que pudieran contribuir a los programas de la República Popular Democrática de Corea relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa;
c)
las personas no incluidas en los anexos I o II que actúen en nombre o bajo la dirección de una persona o entidad enumerada en los anexos I o II, o las personas que ayuden a eludir las sanciones o violar las disposiciones de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o de la presente Decisión, enumeradas en el anexo III de la presente Decisión.
2. El apartado 1, letra a), no se aplicará cuando el Comité de Sanciones determine de manera individualizada que el viaje de que se trate está justificado por motivos de necesidad humanitaria, incluida la obligación religiosa, o cuando el Comité de Sanciones considere que la excepción servirá a los objetivos de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
3. Lo dispuesto en el apartado 1 no obligará a los Estados miembros a denegar la entrada en su territorio a sus propios nacionales.
4. El apartado 1 se entenderá sin perjuicio de aquellos casos en que un Estado miembro esté obligado por el Derecho internacional, a saber:
a)
como país anfitrión de una organización internacional intergubernamental;
b)
como país anfitrión de una conferencia internacional convocada por las Naciones Unidas o auspiciada por estas;
c)
con arreglo a un acuerdo multilateral que confiera privilegios e inmunidades;
d)
por el Concordato de 1929 (Pacto de Letrán) celebrado entre la Santa Sede (Estado de la Ciudad del Vaticano) e Italia.
5. El apartado 4 se considerará aplicable también a aquellos casos en los que un Estado miembro sea país anfitrión de la Organización para la Seguridad y la Cooperación en Europa (OSCE).
6. Se informará debidamente al Consejo en todos los casos en que un Estado miembro conceda una exención de conformidad con los apartados 4 o 5.
7. Los Estados miembros podrán conceder exenciones respecto de las medidas impuestas en el apartado 1, letra b), cuando determinen que el viaje esté justificado por razones humanitarias urgentes, la asistencia a reuniones de organismos intergubernamentales, incluidas las promovidas por la Unión Europea, o las celebradas en un Estado miembro que ocupe la Presidencia en ejercicio de la OSCE, en las que se mantenga un diálogo político que fomente directamente la democracia, los derechos humanos y el Estado de Derecho en la República Popular Democrática de Corea.
8. Todo Estado miembro que desee conceder las exenciones a que se refiere el apartado 7 lo notificará por escrito al Consejo. Se considerarán concedidas las exenciones a menos que uno o varios miembros del Consejo presenten objeciones por escrito antes de transcurridos dos días laborables desde la recepción de la notificación de la exención propuesta. En caso de que algún miembro del Consejo formule una objeción, el Consejo, por mayoría cualificada, podrá resolver la concesión de la exención propuesta.
9. Lo dispuesto en el apartado 1, letra c), no se aplicará en caso de tránsito de los representantes del Gobierno de la República Popular Democrática de Corea a la sede de las Naciones Unidas para ocuparse de asuntos de esta Organización.
10. En aquellos casos en que un Estado miembro, en cumplimiento de lo dispuesto en los apartados 4, 5, 7 y 9, autorice a entrar en su territorio o a transitar por él a alguna de las personas enumeradas en los anexos I, II o III, la autorización quedará limitada al objeto para el cual fue concedida y a las personas a las que afecte.
11. Los Estados miembros actuarán con vigilancia y cautela por lo que atañe a la entrada o el tránsito por sus territorios de personas que trabajen por cuenta o bajo la dirección de una persona o entidad designadas que estén incluidas en la lista del anexo I.
Artículo 14
1. Los Estados miembros expulsarán de sus territorios, a efectos de repatriación a la República Popular Democrática de Corea y en consonancia con el Derecho nacional e internacional aplicable, a las personas que sean nacionales de la República Popular Democrática de Corea y respecto de las cuales los Estados miembros hayan determinado que trabajan en nombre o bajo la dirección de una persona o entidad enumerada en los anexos I o II o a las personas que ayuden a eludir las sanciones o las disposiciones de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o de la presente Decisión.
2. El apartado 1 no se aplicará cuando se exija la presencia de una persona para una diligencia judicial o exclusivamente para fines médicos, de seguridad u otros fines de carácter humanitario.
CAPÍTULO VI
INMOVILIZACIÓN DE CAPITALES Y DE RECURSOS ECONÓMICOS
Artículo 15
1. Serán inmovilizados todos los fondos y recursos económicos que sean pertenencia o propiedad o estén bajo el control o a disposición, directa o indirectamente:
a)
de las personas y entidades designadas por el Comité de Sanciones o por el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas como implicadas en las políticas de la República Popular Democrática de Corea referentes a los programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea, o que presten su apoyo a las mismas, o de las personas o entidades que actúen en su nombre o bajo su dirección, o de las entidades que sean de su propiedad o estén bajo su control, incluso por medios ilícitos, enumeradas en el anexo I;
b)
de las personas y entidades no incluidas en el anexo I, enumeradas en el anexo II:
i)
que sean responsables, incluido a través de la ayuda o de la promoción, de las políticas de la República Popular Democrática de Corea referentes a los programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea o de las personas o entidades que actúen en su nombre o bajo su dirección, o de las entidades que sean de su propiedad o estén bajo su control, incluso por medios ilícitos,
ii)
que presten servicios financieros o la transferencia al territorio de los Estados miembros, a través de él o desde él, o con la participación de nacionales de los Estados miembros o de entidades organizadas con arreglo a sus leyes o por ellas, o de personas o instituciones financieras que se encuentren en su territorio, de activos financieros o de otro tipo o de recursos que puedan contribuir a programas relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa de la República Popular Democrática de Corea o de las personas o entidades que actúen en su nombre o bajo su dirección, o de las entidades que sean de su propiedad o estén bajo su control,
iii)
que estén implicadas, por ejemplo mediante la prestación de servicios financieros, en el suministro a o por parte de la República Popular Democrática de Corea de armas y material conexo de todo tipo, o el suministro a la República Popular Democrática de Corea de artículos, materiales, equipos, bienes y tecnología que puedan contribuir a los programas de la República Popular Democrática de Corea relacionados con actividades nucleares, misiles balísticos u otras armas de destrucción en masa,
c)
de las personas y entidades no incluidas en los anexos I o II que actúen en nombre o bajo la dirección de una persona o entidad enumerada en los anexos I o II, o las personas que ayuden a eludir las sanciones o violar las disposiciones de las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o de la presente Decisión, enumeradas en el anexo III de la presente Decisión.
2. No podrán ponerse, ni directa ni indirectamente, fondos ni recursos económicos a disposición o en beneficio de las personas o entidades a las que se hace referencia en el apartado 1.
3. Podrán concederse excepciones para los fondos y recursos económicos que:
a)
sean necesarios para responder a las necesidades básicas, en particular, para abonar alimentos, alquileres o mensualidades de préstamos hipotecarios, medicamentos o gastos médicos, impuestos, primas de seguro y facturas de servicios de utilidad pública,
b)
estén exclusivamente destinados a abonar honorarios por un importe razonable y al reembolso de gastos asociados a la prestación de servicios jurídicos, o
c)
estén exclusivamente destinados a abonar gastos o comisiones, de conformidad con la legislación nacional, vinculados al mantenimiento o a la gestión corriente de los fondos o recursos económicos inmovilizados,
siempre que el Estado miembro de que se trate haya notificado, cuando proceda, al Comité de Sanciones, su intención de autorizar el acceso a los mencionados fondos, haberes financieros o recursos económicos, y que el Comité de Sanciones no se oponga a ello en un plazo de cinco días hábiles posteriores a dicha notificación.
4. También podrán concederse excepciones para los fondos y recursos económicos que:
a)
sean necesarios para abonar gastos extraordinarios. Cuando proceda, el Estado miembro de que se trate notificará y obtendrá previamente la aprobación del Comité de Sanciones, o
b)
sean objeto de un derecho o de una decisión judicial, administrativa o arbitral, en cuyo caso los fondos o recursos económicos podrán utilizarse a tal fin, a condición de que el derecho o la decisión sea anteriores a la fecha a la que el Comité, el Consejo de Seguridad o el Consejo designó a la persona o entidad mencionada en el apartado 1, y no beneficie a una persona o entidad citada al apartado 1. Cuando proceda, el Estado miembro de que se trate informará de ello previamente al Comité de Sanciones.
5. Lo dispuesto en el apartado 2 no se aplicará a la incorporación a las cuentas inmovilizadas de:
a)
intereses u otros beneficios correspondientes a dichas cuentas, o
b)
pagos relacionados con contratos, acuerdos u obligaciones que se firmaron o surgieron con anterioridad al 14 de octubre de 2006,
a condición de que tales intereses u otros beneficios y pagos se atengan a lo dispuesto en el apartado 1.
CAPÍTULO VII
OTRAS MEDIDAS RESTRICTIVAS
Artículo 16
Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para mantenerse vigilantes e impedir la enseñanza y la formación especializada de nacionales de la República Popular Democrática de Corea dentro de sus territorios o por sus nacionales, en disciplinas que puedan contribuir a las actividades nucleares de la República Popular Democrática de Corea que sean estratégicas desde el punto de vista de la proliferación o al desarrollo de sistemas vectores de armas nucleares.
Artículo 17
Los Estados miembros, de conformidad con el Derecho Internacional, mantendrán una mayor vigilancia con respecto al personal diplomático de la República Popular Democrática de Corea a fin de impedir que dicho personal contribuya a los programas nucleares o de misiles balísticos de la República Popular Democrática de Corea, o a actividades prohibidas por las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) y 2094 (2013) o por la presente Decisión, o a eludir las medidas impuestas por dichas Resoluciones o por la presente Decisión.
CAPÍTULO VIII
DISPOSICIONES GENERALES Y FINALES
Artículo 18
No se concederá a las personas o entidades designadas enumeradas en los anexos I, II o III o a cualquier otra persona o entidad en la República Popular Democrática de Corea, incluido el Gobierno de la República Popular Democrática de Corea, sus organismos públicos, corporaciones y agencias, ni a ninguna persona o entidad que presente reclamaciones a través o a favor de dicha persona o entidad, reclamación alguna, ya sea de compensación o indemnización o cualquier otra reclamación de esa índole, como reclamaciones de compensación, multas o reclamaciones en virtud de garantías, reclamaciones que tengan por objeto la prórroga o el pago de una garantía o contra garantía, incluidas las reclamaciones derivadas de cartas de crédito e instrumentos similares en relación con cualquier contrato o transacción cuya realización se haya visto afectada, directa o indirectamente, total o parcialmente, por las medidas decididas de conformidad con las RCSNU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) y 2094 (2013), entre ellas las medidas de la Unión o de cualquier Estado miembro acordes con la aplicación de las decisiones pertinentes del Consejo de Seguridad, o exigidas por dicha aplicación o de algún modo relacionadas con ella, o las medidas contempladas en la presente Decisión.
Artículo 19
1. El Consejo modificará el anexo I basándose en lo que determine el Consejo de Seguridad o el Comité de Sanciones.
2. El Consejo, por unanimidad y a propuesta de los Estados miembros o del Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad, elaborará las listas de los anexos II o III y adoptará las modificaciones de las mismas.
Artículo 20
1. Cuando el Consejo de Seguridad o el Comité de Sanciones consigne en la lista a una persona o entidad, el Consejo incluirá a dicha persona o entidad en el anexo I.
2. Cuando el Consejo decida someter a una persona o entidad a las medidas a que se refieren el artículo 13, apartado 1, letras b) y c), y el artículo 15, apartado 1, letra b), modificará en consecuencia los anexos II o III.
3. El Consejo comunicará su decisión a la persona o entidad contemplada en los apartados 1 y 2, incluidos los motivos de su inclusión en la lista, ya sea directamente, si se conoce su domicilio, ya sea mediante la publicación de un anuncio, ofreciendo a la persona o entidad la oportunidad de presentar alegaciones.
4. Cuando se presenten alegaciones o se aporten nuevas pruebas sustanciales, el Consejo reconsiderará su decisión e informará en consecuencia a la persona o entidad.
Artículo 21
1. En los anexos I, II y III constarán los motivos de la inclusión en la lista de las personas y entidades, según lo facilitado por el Consejo de Seguridad o por el Comité de Sanciones en relación con el anexo I.
2. En los anexos I, II y III constará asimismo, cuando se disponga de ella, la información necesaria para identificar a las personas o entidades de que se trate, según lo facilitado por el Consejo de Seguridad o por el Comité de Sanciones en relación con el anexo I. Respecto de las personas, dicha información puede comprender el nombre, incluidos los alias, la fecha y el lugar de nacimiento, la nacionalidad, el número del pasaporte y de la tarjeta de identidad, el sexo, el domicilio, si es conocido, y el cargo o profesión. Respecto de las entidades, dicha información puede comprender el nombre, el lugar y la fecha de registro, el número de registro y el lugar de actividad. En el anexo I constará asimismo la fecha de designación por el Consejo de Seguridad o por el Comité de Sanciones.
Artículo 22
1. La presente Decisión se revisará y, en su caso, se modificará, en particular en lo relativo a las categorías de personas, entidades o artículos o personas, entidades o artículos adicionales a los que se apliquen las medidas restrictivas, o teniendo en cuenta las decisiones pertinentes del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas.
2. Las medidas a que se refieren el artículo 13, apartado 1, letras b) y c), y el artículo 15, apartado 1, letra b), se revisarán de forma periódica y como mínimo cada 12 meses. Dichas medidas dejarán de aplicarse respecto de las personas y entidades afectadas si el Consejo determina, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 19, apartado 2, que ya no se cumplen las condiciones para su aplicación.
Artículo 23
Queda derogada la Decisión 2010/800/PESC del Consejo.
Artículo 24
La presente Decisión entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Luxemburgo, el 22 de abril de 2013.