ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 11. prosince 2013
o oznámení Litevské republiky týkajícím se přechodného národního plánu podle článku 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích
(oznámeno pod číslem C(2013) 8636)
(Pouze litevské znění je závazné)
(2013/751/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (1), a zejména na čl. 32 odst. 5 druhý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 32 odst. 5 prvním pododstavcem směrnice 2010/75/EU předložila Litevská republika dne 31. prosince 2012 Komisi svůj přechodný národní plán (2).
(2)
Komise během posuzování úplnosti tohoto přechodného národního plánu shledala, že některá zařízení zahrnutá do tohoto plánu neodpovídají zařízením v inventuře emisí předložené Litevskou republikou podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES (3). Komise proto dopisem ze dne 12. června 2013 (4) požádala litevské orgány, aby objasnily tyto nesrovnalosti, potvrdily, že ustanovení článku 29 směrnice 2010/75/EU byla při vypracování přechodného národního plánu řádně uplatněna, a aby poskytly chybějící údaje o jednotlivých zařízeních.
(3)
Litevská republika předložila Komisi dodatečné informace dopisem ze dne 26. června 2013 (5).
(4)
Po dalším posouzení přechodného národního plánu a dodatečných informací Komise dne 23. července 2013 zaslala Litevské republice druhý dopis (6) s žádostí o objasnění důvodů, proč pro pět zařízení použila mezní hodnoty emisí uvedené v poznámce 5 k tabulce C1 dodatku C přílohy prováděcího rozhodnutí Komise 2012/115/EU (7).
(5)
Dopisem ze dne 20. srpna 2013 (8) předložila Litevská republika dodatečné informace týkající se obsahu popela v palivu používaném v některých zařízeních zahrnutých v přechodném národním plánu.
(6)
Dopisem ze dne 27. září 2013 (9) požádala Komise o další objasnění a doplnění těchto údajů v souladu s informacemi požadovanými v rozhodnutí 2012/115/EU.
(7)
E-mailem ze dne 3. října 2013 (10) poskytla Litevská republika dodatečná osvědčení o složení těžkého topného oleje a potvrdila, že všechny dostupné informace byly Komisi předloženy a podmínky pro použití MHE stanovené v poznámce 5 k tabulce C1 dodatku C přílohy prováděcího rozhodnutí 2012/115/EU byly u pěti dotyčných zařízení splněny.
(8)
Komise tedy přechodný národní plán posoudila v souladu s čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a s prováděcím rozhodnutím 2012/115/EU.
(9)
Komise prověřovala zejména soulad a správnost údajů, odhadů a výpočtů použitých pro stanovení příspěvku jednotlivých spalovacích zařízení zahrnutých v přechodném národním plánu k emisním stropům stanoveným v tomto plánu a posuzovala, zda plán obsahuje cíle a související úkoly, opatření a harmonogramy pro dosažení těchto cílů a mechanismus monitorování, který by umožnil posouzení dodržování předpisů v budoucnosti.
(10)
Na základě předložených dodatečných informací Komise shledala, že emisní stropy pro roky 2016 a 2019 byly vypočteny za použití odpovídajících údajů a vzorců a že výpočty jsou správné. Litevská republika poskytla dostatečné informace o opatřeních, která budou provedena za účelem dosažení emisních stropů, monitorování a podávání zpráv Komisi o provádění přechodného národního plánu.
(11)
Komise vítá skutečnost, že litevské orgány vzaly v úvahu ustanovení uvedená v čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a v prováděcím rozhodnutí 2012/115/EU.
(12)
Prováděním přechodného národního plánu by neměly být dotčeny ostatní platné vnitrostátní předpisy a právní předpisy Unie. Litevská republika by zejména při stanovení individuálních podmínek pro udělování povolení spalovacím zařízením zahrnutým v přechodném národním plánu měla zajistit, aby nebyl ohrožen soulad s požadavky stanovenými mimo jiné ve směrnici 2010/75/EU, směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES (11) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (12).
(13)
Ustanovení čl. 32 odst. 6 směrnice 2010/75/EU požaduje, aby Litevská republika informovala Komisi o všech následných změnách přechodného národního plánu. Komise by měla posoudit, zda jsou tyto změny v souladu s ustanoveními uvedenými v čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a s prováděcím rozhodnutím 2012/115/EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Na základě čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a prováděcího rozhodnutí 2012/115/EU nebyly vzneseny žádné námitky proti přechodnému národnímu plánu, který Litevská republika oznámila Komisi dne 31. prosince 2012 podle čl. 32 odst. 5 směrnice 2010/75/EU a který byl pozměněn v souladu s dodatečnými informacemi zaslanými dne 26. června 2013, 20. srpna 2013 a 3. října 2013 (13).
2. Seznam zařízení, která jsou součástí tohoto přechodného národního plánu, znečišťujících látek, kvůli nimž jsou tato zařízení v plánu zahrnuta, a příslušné emisní stropy jsou uvedeny v příloze.
3. Provádění přechodného národního plánu litevskými orgány nezprošťuje Litevskou republiku povinnosti dodržovat ustanovení směrnice 2010/75/EU týkající se emisí z jednotlivých spalovacích zařízení zahrnutých v plánu a jiné příslušné právní předpisy Evropské unie v oblasti životního prostředí.
Článek 2
Komise posoudí, zda jsou všechny následné změny přechodného národního plánu, oznámené Litevskou republikou v budoucnosti, v souladu s ustanoveními uvedenými v čl. 32 odst. 1, 3 a 4 směrnice 2010/75/EU a s prováděcím rozhodnutím 2012/115/EU.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Litevské republice.
V Bruselu dne 11. prosince 2013.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 11 de diciembre de 2013
relativa a la notificación por parte de la República de Lituania del plan nacional transitorio a que se refiere el artículo 32 de la Directiva 2010/75/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, sobre las emisiones industriales
[notificada con el número C(2013) 8636]
(El texto en lengua lituana es el único auténtico)
(2013/751/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2010/75/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de noviembre de 2010, sobre las emisiones industriales (prevención y control integrados de la contaminación) (1), y, en particular, su artículo 32, apartado 5, párrafo segundo,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 32, apartado 5, párrafo primero, de la Directiva 2010/75/UE, la República de Lituania presentó a la Comisión el 31 de diciembre de 2012 (2) su plan nacional transitorio (en lo sucesivo denominado «PNT»).
(2)
En la evaluación de la integridad del PNT, la Comisión comprobó que algunas de las instalaciones incluidas en ese plan no coincidían con las notificadas en el inventario de emisiones remitido por la República de Lituania en aplicación de la Directiva 2001/80/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (3). Así pues, por carta de 12 de junio de 2013 (4), la Comisión solicitó a las autoridades lituanas que le aclararan esas discrepancias a fin de confirmar si se habían aplicado correctamente las disposiciones del artículo 29 de la Directiva 2010/75/UE a la hora de elaborar el PNT y le facilitaran los datos que faltaban de cada una de las instalaciones.
(3)
La República de Lituania presentó información complementaria a la Comisión por carta de 26 de junio de 2013 (5).
(4)
Tras una nueva evaluación del PNT y de la información adicional presentada, la Comisión envió una segunda carta a la República de Lituania el 23 de julio de 2013 (6), en la que le pedía que le aclarara los motivos para aplicar en cinco instalaciones los valores límite de emisión mencionados en la nota 5 de la tabla C1 del apéndice C del anexo de la Decisión de Ejecución 2012/115/UE de la Comisión (7).
(5)
Por carta de 20 de agosto de 2013 (8), la República de Lituania presentó información adicional sobre el contenido de cenizas del combustible utilizado en algunas de las instalaciones incluidas en el PNT.
(6)
Mediante carta de 27 de septiembre de 2013 (9), la Comisión solicitó que le aclarara y completara esos datos, de conformidad con la información solicitada en la Decisión 2012/115/UE.
(7)
Por correo electrónico de 3 de octubre de 2013 (10), la República de Lituania proporcionó certificados adicionales de la composición del fuelóleo pesado y confirmó que se había facilitado a la Comisión toda la información disponible y que se habían cumplido las condiciones para la aplicación de los valores límite de emisión establecidos en la nota 5 de la tabla C1 del apéndice C del anexo de la Decisión de Ejecución 2012/115/UE respecto a las cinco instalaciones consideradas.
(8)
Por tanto, la Comisión ha evaluado el PNT de conformidad con el artículo 32, apartados 1, 3 y 4, de la Directiva 2010/75/UE y con la Decisión de Ejecución 2012/115/UE.
(9)
En particular, la Comisión ha examinado la coherencia y exactitud de los datos, hipótesis y cálculos utilizados para determinar las contribuciones de cada una de las instalaciones de combustión incluidas en el PNT a los techos de emisión en él establecidos y ha analizado si contiene objetivos generales y parciales, así como medidas y calendarios para alcanzarlos y un mecanismo de seguimiento para evaluar su cumplimiento en el futuro.
(10)
Sobre la base de la información adicional presentada, la Comisión ha comprobado que los techos de emisión en relación con los años 2016 y 2019 se calcularon utilizando las fórmulas y los datos adecuados y que los cálculos eran correctos. La República de Lituania ha proporcionado información suficiente sobre las medidas que van a aplicarse para respetar los techos de emisión, el seguimiento y la presentación de informes a la Comisión sobre la aplicación del PNT.
(11)
La Comisión está convencida de que las autoridades lituanas han tenido en cuenta las disposiciones que figuran en el artículo 32, apartados 1, 3 y 4, de la Directiva 2010/75/UE y en la Decisión de Ejecución 2012/115/UE.
(12)
La aplicación del PNT debe entenderse sin perjuicio de otra legislación nacional y de la Unión aplicable. En particular, a la hora de establecer las condiciones de un permiso para las instalaciones de combustión incluidas en el PNT, la República de Lituania debe garantizar que no peligre el cumplimiento de los requisitos establecidos en la Directiva 2010/75/UE, la Directiva 2008/50/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (11), y la Directiva 2001/81/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (12), entre otras.
(13)
El artículo 32, apartado 6, de la Directiva 2010/75/UE establece que la República de Lituania debe informar a la Comisión de todo cambio posterior del PNT. La Comisión debe evaluar si esos cambios cumplen las disposiciones del artículo 32, apartados 1, 3 y 4, de la Directiva 2010/75/UE y en la Decisión de Ejecución 2012/115/UE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Sobre la base del artículo 32, apartados 1, 3 y 4, de la Directiva 2010/75/UE y de la Decisión de Ejecución 2012/115/UE, no se plantean objeciones al plan nacional transitorio que la República de Lituania notificó a la Comisión el 31 de diciembre de 2012 con arreglo a lo dispuesto en el artículo 32, apartado 5, de la Directiva 2010/75/UE, en su versión modificada con arreglo a la información adicional enviada el 26 de junio de 2013, el 20 de agosto de 2013 y el 3 de octubre de 2013 (13).
2. La lista de instalaciones contempladas en el plan nacional transitorio, los contaminantes respecto a los cuales esas instalaciones están cubiertas y los techos de emisión aplicables figuran en el anexo.
3. La aplicación del plan nacional transitorio por las autoridades lituanas no dispensará a la República de Lituania del cumplimiento de las disposiciones de la Directiva 2010/75/UE, por lo que respecta a las emisiones de cada instalación de combustión cubierta por el plan, y de otros actos pertinentes del Derecho ambiental de la Unión Europea.
Artículo 2
La Comisión evaluará si cualquier cambio posterior del plan nacional transitorio que la República de Lituania notifique en el futuro se ajusta a las disposiciones mencionadas en el artículo 32, apartados 1, 3 y 4, de la Directiva 2010/75/UE y en la Decisión de Ejecución 2012/115/UE.
Artículo 3
La destinataria de la presente Decisión será la República de Lituania.
Hecho en Bruselas, el 11 de diciembre de 2013.