NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) 2015/98 DE LA COMISIÓN
de 18 de noviembre de 2014
relativo a la aplicación de las obligaciones internacionales de la Unión, tal como se contempla en el artículo 15, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1380/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, en el marco del Convenio Internacional para la Conservación del Atún del Atlántico y el Convenio sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico Noroccidental
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 1380/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 11 de diciembre de 2013, sobre la política pesquera común, por el que se modifican los Reglamentos (CE) no 1954/2003 y (CE) no 1224/2009 del Consejo, y se derogan los Reglamentos (CE) no 2371/2002 y (CE) no 639/2004 del Consejo y la Decisión 2004/585/CE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 15, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (UE) no 1380/2013 establece el desembarque de todas las capturas de especies sujetas a límites de capturas y, en el mar Mediterráneo, también las capturas de determinadas especies sujetas a tallas mínimas (en lo sucesivo, «obligación de desembarque»). El artículo 15, apartado 1, de dicho Reglamento se refiere a las actividades pesqueras en las aguas de la Unión o de buques pesqueros de la Unión fuera de las aguas de la Unión, en aguas no sujetas a la soberanía o la jurisdicción de terceros países.
(2)
La obligación de desembarque se aplicará a más tardar a partir del 1 de enero de 2015 a las pesquerías de pequeños y grandes pelágicos, las pesquerías de uso industrial y las pesquerías de salmón en el mar Báltico.
(3)
La Unión es Parte contratante de varias organizaciones regionales de ordenación pesquera («OROP») y, por tanto, está obligada por las medidas establecidas por las OROP correspondientes.
(4)
Algunas medidas de las OROP disponen que los buques pesqueros que faenan bajo su competencia deben descartar determinadas capturas a las que, en principio, concierne la obligación de desembarque.
(5)
El artículo 15, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1380/2013 faculta a la Comisión para adoptar actos delegados con el fin de incorporar al Derecho de la Unión las obligaciones internacionales, incluidas, en particular, las excepciones de la obligación de desembarque.
(6)
Por consiguiente, es necesario clarificar las situaciones en que no se aplica la obligación de desembarque, a fin de garantizar el cumplimiento por parte de la Unión de sus obligaciones internacionales y proporcionar seguridad jurídica a los pescadores.
(7)
Con arreglo a la Recomendación 11-01 de la Comisión Internacional para la Conservación del Atún Atlántico («CICAA») sobre un programa plurianual de conservación y ordenación para el patudo y el rabil, algunos buques pesqueros no deben estar autorizados a pescar, retener a bordo, transbordar, transportar, transferir, procesar o desembarcar patudo en el Atlántico.
(8)
La Recomendación 13-07 de la CICAA establece una obligación de descarte para los buques y almadrabas dedicados a la captura de atún rojo en el Atlántico oriental en determinadas situaciones. En particular, el párrafo 29 de dicha Recomendación dispone que debe descartarse el atún rojo que no alcanza un peso o una talla de referencia mínimos. Esa talla mínima se establece actualmente en el Reglamento (CE) no 302/2009 del Consejo (2). La obligación de descarte se aplica a todas las pesquerías de atún rojo del Atlántico oriental, incluida la pesca recreativa y la pesca deportiva.
(9)
Por otra parte, el párrafo 31 de la Recomendación 13-07 de la CICAA establece una obligación de descarte del atún rojo con un peso de entre 8 y 30 kg o con una longitud a la horquilla de entre 75 y 115 cm, capturado como captura incidental de los buques y almadrabas que pescan activamente esa especie, y que supere el 5 % de las capturas totales de atún rojo.
(10)
La categoría de peso de la captura incidental de atún rojo establecida por el artículo 9, apartado 12, del Reglamento (CE) no 302/2009 es diferente de la establecida por el párrafo 31 de la Recomendación 13-07 de la CICAA, que fue adoptada después de la entrada en vigor de dicho Reglamento. A la espera de la revisión del Reglamento (CE) no 302/2009, el párrafo 31 de dicha Recomendación de la CICAA debe aplicarse en el Derecho de la Unión en virtud del presente Reglamento.
(11)
El párrafo 32 de la Recomendación 13-07 de la CICAA dispone que los buques que no pesquen activamente atún rojo no estarán autorizados a retener una cantidad de atún rojo que supere el 5 % de la captura total en peso o en número de ejemplares.
(12)
Los párrafos 34 y 41 de la Recomendación 13-07 de la CICAA establecen la obligación de liberar los ejemplares de atún rojo capturados vivos en el marco de las pesquerías recreativa y deportiva.
(13)
La Recomendación 13-02 de la CICAA para la conservación del pez espada del Atlántico norte establece una obligación de descarte para los buques que capturen pez espada del Atlántico norte en determinadas situaciones. En particular, su párrafo 9 dispone que debe descartarse el pez espada que no alcanza un peso o una talla de referencia mínimos. Esa talla mínima se establece actualmente en el Reglamento (CE) no 520/2007 del Consejo (3).
(14)
Además, el mismo párrafo de la Recomendación 13-02 establece una obligación de descarte del pez espada de menos de 25 kg de peso en vivo o de menos de 125 cm de longitud de mandíbula inferior a la horquilla que se pesque como captura incidental y represente más del 15 % del número de peces espada por desembarque de la captura total de pez espada de dichos buques.
(15)
A fin de garantizar la coherencia entre las Recomendaciones 11-01, 13-07 y 13-02 de la CICAA y del Derecho de la Unión, la obligación de desembarque no debe aplicarse a los buques de la Unión que participen en las pesquerías contempladas en dichas Recomendaciones.
(16)
El artículo 5, el artículo 6.3 y el anexo IA de las medidas de conservación y control de la Organización de Pesquerías del Atlántico Noroeste («NAFO») contemplan la obligación de descartar todas las capturas de capelán que superen la cuota establecida o el porcentaje de capturas accesorias permitido. Actualmente el anexo I.A establece para el capelán un total admisible de capturas («TAC») de cero. Además, las capturas accesorias de capelán en otras pesquerías a las que se aplica la obligación de desembarque también están sujetas, en determinadas condiciones, a una obligación de descarte de conformidad con las normas de dicha organización.
(17)
A fin de garantizar la coherencia entre las medidas de conservación y control de la NAFO y del Derecho de la Unión, la obligación de desembarque no debe aplicarse a las pesquerías cubiertas por dichas medidas.
(18)
Habida cuenta de los plazos establecidos en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, el presente Reglamento debe entrar en vigor inmediatamente después de su publicación.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece excepciones a la obligación de desembarque que se contempla en el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1380/2013 a efectos de la aplicación de las obligaciones internacionales de la Unión en el marco del Convenio Internacional para la Conservación del Atún del Atlántico y el Convenio sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico Noroccidental. Es aplicable a las actividades pesqueras en las aguas de la Unión o de buques pesqueros de la Unión fuera de las aguas de la Unión, en aguas no sujetas a la soberanía o la jurisdicción de terceros países.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se aplicarán las definiciones siguientes:
1)
«zona del Convenio NAFO», las zonas geográficas especificadas en el anexo III del Reglamento (CE) no 217/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo (4);
2)
«pesquerías competencia de la NAFO», las pesquerías en la zona del Convenio NAFO de todos los recursos pesqueros, con las siguientes excepciones: salmón, túnidos y agujas, poblaciones de cetáceos gestionadas por la Comisión Ballenera Internacional, o cualquier otra organización que pudiera sucederla, y especies sedentarias de la plataforma continental, es decir, los organismos que, en la fase de explotación, o bien están inmóviles en el fondo o bajo el fondo del mar, o bien son incapaces de desplazarse excepto estando constantemente en contacto con el fondo o el subsuelo del mar;
3)
«océano Atlántico norte», la zona del océano Atlántico situada al norte del paralelo 5° N;
4)
«pesca recreativa», pesca no comercial practicada por personas que ni son miembros de una organización deportiva nacional ni son titulares de una licencia deportiva nacional;
5)
«pesca deportiva», pesca no comercial practicada por miembros de una organización deportiva nacional o por titulares de una licencia deportiva nacional.
CAPÍTULO II
ZONA DEL CONVENIO CICAA
Artículo 3
Patudo
1. El presente artículo se aplicará al patudo (Thunnus obesus) en el océano Atlántico.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, los buques pesqueros de eslora total igual o superior a 20 m que no estén incluidos en el registro de la CICAA de buques autorizados de patudo no podrán pescar, mantener a bordo, transbordar, transportar, transferir, procesar o desembarcar patudo en el océano Atlántico.
Artículo 4
Atún rojo
1. El presente artículo se aplicará al atún rojo (Thunnus thynnus) en el Atlántico oriental y el Mediterráneo.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, estará prohibido pescar, mantener a bordo, transbordar, transferir, desembarcar, transportar, almacenar, vender, exponer o poner a la venta ejemplares de atún rojo que no alcancen la talla mínima establecida en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (CE) no 302/2009.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 2 del presente artículo y en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, las capturas incidentales de un 5 % como máximo de atún rojo de entre 8 kg o 75 cm y la talla mínima establecida en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (CE) no 302/2009, en kg o cm, efectuadas por los buques de captura y almadrabas que pesquen activamente atún rojo se podrán retener a bordo, transbordar, transferir, desembarcar, transportar, almacenar, vender, exponer u ofrecer a la venta.
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, los buques de captura y almadrabas que pesquen activamente atún rojo no conservarán el atún rojo con un peso de entre 8 y 30 kg o con una longitud a la horquilla de entre 75 y 115 cm que supere el 5 % de atún rojo.
5. El porcentaje del 5 % mencionado en los apartados 3 y 4 se calculará sobre la base de las capturas incidentales totales de atún rojo, en número de ejemplares, de las capturas totales de atún rojo retenidas a bordo del buque en cualquier momento después de cada operación de pesca.
6. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, los buques de captura que no no pesquen activamente atún rojo no estarán autorizados a retener a bordo una cantidad de atún rojo que supere el 5 % de la captura total en peso o en número de ejemplares que se encuentre a bordo. El cálculo basado en el número de ejemplares solo se aplicará a los túnidos y especies afines gestionados por la CICAA.
7. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, en caso de que ya se haya consumido la cuota asignada al Estado miembro del buque pesquero o de la almadraba de que se trate:
a)
se evitarán las capturas accesorias de atún rojo, y
b)
se liberará el atún rojo capturado vivo como captura accesoria.
8. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, se liberará el atún rojo capturado vivo en el marco de la pesca recreativa.
9. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, se liberará el atún rojo capturado vivo en el marco de la pesca deportiva.
Artículo 5
Pez espada
1. El presente artículo se aplicará al pez espada (Xiphias gladius) en el océano Atlántico norte.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, estará prohibido pescar, retener a bordo o transbordar, desembarcar, transportar, almacenar, exponer u ofrecer a la venta, vender o comercializar ejemplares de pez espada que no alcancen la talla mínima establecida en el anexo IV del Reglamento (CE) no 520/2007.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 2 del presente artículo y en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, las capturas incidentales de un 15 % como máximo de pez espada de un peso inferior a 25 kg de peso vivo o de una longitud inferior a 125 cm de mandíbula inferior a la horquilla se podrán retener a bordo, transbordar, transferir, desembarcar, transportar, almacenar, vender, exponer o poner a la venta.
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, los buques no conservarán el pez espada de un peso inferior a 25 kg de peso vivo o de una longitud inferior a 125 cm de mandíbula inferior a la horquilla que supere el 15 % de pez espada.
5. El porcentaje del 15 % mencionado en los apartados 3 y 4 se calculará sobre la base del número de peces espada por desembarque de la captura total de pez espada de dichos buques.
CAPÍTULO III
ZONA DEL CONVENIO NAFO
Artículo 6
Capelán
1. El presente artículo se aplicará al capelán (Mallotus villosus) en la zona del Convenio NAFO.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, no se podrá retener a bordo el capelán capturado por encima de la cuota establecida asignada por la legislación de la Unión.
3. No obstante lo dispuesto en el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1380/2013, no se podrá retener a bordo el capelán capturado como captura accesoria en una pesquería a la que se aplique la obligación de desembarque que sea competencia de la NAFO.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 7
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 18 de noviembre de 2014.