NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1333/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o statistice peněžních trhů
(ECB/2014/48)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje pro plnění svých úkolů vypracovávání statistiky transakcí peněžního trhu, zejména o zajištěných, nezajištěných a určitých derivátových transakcích peněžního trhu, jak je dále uvedeno v tomto nařízení, které uzavírají měnové finanční instituce s výjimkou centrálních bank a fondů peněžního trhu s jinými měnovými finančními institucemi a které uzavírají měnové finanční instituce s jinými finančními institucemi, vládními institucemi nebo nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny.
(2)
Hlavním účelem shromažďování této statistiky je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) komplexní, podrobné a harmonizované statistické informace o peněžních trzích v eurozóně. Údaje odvozené z transakcí shromažďovaných ve vztahu ke shora uvedeným segmentům trhu poskytují informace o transmisním mechanismu rozhodnutí měnové politiky. Jsou proto statistickým souborem, který je nezbytný pro účely měnové politiky v eurozóně.
(3)
Shromažďování statistických údajů je rovněž nezbytné s cílem umožnit ECB, aby poskytovala analytickou a statistickou podporu jednotnému mechanismu dohledu v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (3). V tomto rámci je shromažďování statistických údajů nezbytné rovněž pro podporu úkolů ECB v oblasti finanční stability.
(4)
Pokud národní centrální banka rozhodne, že nebude shromažďovat údaje vyžadované na základě tohoto nařízení, měla by o tom informovat ECB, přičemž ECB převezme úkol shromažďovat údaje přímo od zpravodajských jednotek.
(5)
ECB je povinna v souladu se Smlouvami a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(6)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí a současně zajistit dostupnost včasné a vysoce kvalitní statistiky bude ECB zpočátku vyžadovat, aby údaje vykazovaly největší měnové finanční instituce eurozóny, určené podle velikosti jejich celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy za všechny měnové finanční instituce eurozóny. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů ECB rozšířit počet vykazujících měnových finančních institucí tak, že zohlední rovněž další kritéria, kterými jsou například význam činnosti měnové finanční instituce na peněžních trzích a její význam pro stabilitu a fungování finančního systému. S cílem zajistit minimální úroveň geografického zastoupení ECB zajistí, aby v každém členském státě, jehož měnou je euro (dále jen „členský stát eurozóny“), byly alespoň tři zpravodajské měnové finanční instituce. Na základě národních statistické zpravodajské povinnosti mohou národní centrální banky údaje shromažďovat i od měnových finančních institucí, které nepatří do skutečného souboru zpravodajských jednotek; v tomto případě se údaje budou vykazovat a ověřovat podle tohoto nařízení.
(7)
S cílem ještě více minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí tím, že jim nebude uložena dvojí zpravodajská povinnost, při současném zajištění dostupnosti včasné a vysoce kvalitní statistiky by ECB měla být oprávněna měnovým finančním institucím udělit výjimku z povinnosti vykazovat údaje o transakcích týkajících se financování cenných papírů nebo derivátových smluv, pokud tyto údaje již byly vykázány registru obchodních údajů a pokud má ECB k včasným a standardizovaným údajům účinný přístup v souladu s požadavky vymezenými v tomto nařízení.
(8)
Podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 může ECB přijímat nařízení k vymezení a ukládání statistické zpravodajské povinnosti skutečnému souboru zpravodajských jednotek členských států eurozóny. Čl. 6 odst. 4 stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(9)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že členské státy si musí samy řídit organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovat s ESCB, aby zajistily plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(10)
Pokud údaje shromažďované na základě tohoto nařízení obsahují důvěrné statistické informace, uplatní se pravidla ochrany a využití těchto informací obsažená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
(11)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(12)
Uznává se, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), nicméně článek 5 se vztahuje na členské státy eurozóny i na členské státy mimo eurozónu. Nařízení (ES) č. 2533/98 poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy mimo eurozónu považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(13)
Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení není dotčena zpravodajská povinnost stanovená v jiných právních aktech a nástrojích ECB, která může alespoň částečně pokrývat vykazování podle jednotlivých transakcí nebo agregované vykazování statistických informací o peněžních trzích,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„zpravodajské jednotky“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
2.
„měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) a nestanoví-li některé ustanovení tohoto nařízení jinak, zahrnuje všechny pobočky měnové finanční instituce nacházející se v Unii a ESVO;
3.
„ostatním finančním zprostředkovatelem“ se rozumí ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů ve smyslu revidovaného Evropského systému účtů (dále jen „ESA 2010“), který je stanoven v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5);
4.
„pojišťovacími společnostmi“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění, jak je uvedeno v ESA 2010;
5.
„penzijními fondy“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení sociálních rizik a potřeb pojištěnců (sociální pojištění), jak je uvedeno v ESA 2010;
6.
„nefinančními podniky“ se rozumí sektor nefinančních podniků, jak je vymezen v ESA 2010;
7.
„vládními institucemi“ se rozumí institucionální jednotky, které jsou netržními výrobci, jejichž produkce je určena pro individuální a kolektivní spotřebu a které jsou financovány z povinných plateb jednotek patřících do jiných sektorů, a rovněž institucionální jednotky, které se převážně zabývají přerozdělováním národního důchodu a bohatství, jak je uvedeno v ESA 2010;
8.
„celkovými hlavními rozvahovými aktivy“ se rozumí celková aktiva minus ostatní aktiva ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
9.
„statistikou peněžního trhu“ se rozumí statistika týkající se zajištěných, nezajištěných a derivátových transakcí s nástroji peněžního trhu, které spolu v příslušném vykazovaném období uzavírají měnové finanční instituce a které uzavírají měnové finanční instituce s ostatními finančními zprostředkovateli, pojišťovacími společnostmi, penzijními fondy, centrálními bankami, vládními institucemi a nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny;
10.
„nástrojem peněžního trhu“ se rozumí jakýkoli nástroj uvedený v příloze I, II a III;
11.
„fondem peněžního trhu“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který musí mít povolení působit jako subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), nebo se jedná o alternativní investiční fond podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (7), investuje do krátkodobých aktiv a jako zvláštní nebo kumulativní cíle má nabízení výnosů v souladu se sazbami peněžního trhu nebo zachování hodnoty investice;
12.
„centrální bankou“ se rozumí centrální banka bez ohledu na to, kde se nachází;
13.
„národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banky členských států Unie;
14.
„referenčním souborem zpravodajských jednotek“ se rozumí měnové finanční instituce, které jsou rezidenty eurozóny (kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu) a které přijímají vklady v eurech a/nebo vydávají jakékoli jiné dluhové nástroje a/nebo poskytují úvěry v eurech, jak je uvedeno v přílohách I, II nebo III, od jiných měnových finančních institucí nebo jiným měnovým finančním institucím a/nebo od ostatních finančních zprostředkovatelů, pojišťovacích společností, penzijních fondů, vládních institucí, centrálních bank pro investiční účely či nefinančních podniků nebo těmto subjektům;
15.
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, která mimo jiné zahrnuje bankovní skupinu, jež se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, jejichž účetní závěrky jsou konsolidovány pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (8);
16.
„pobočkou“ se rozumí provozovna, která je právně závislou částí instituce a která přímo provádí všechny nebo některé transakce tvořící podstatu činnosti instituce;
17.
„pobočkou v Unii a ESVO“ se rozumí pobočka, která se nachází a je zapsána v rejstříku v členském státě Unie nebo v zemi ESVO;
18.
„Evropským sdružením volného obchodu“ se rozumí mezivládní organizace založená za účelem podpory volného obchodu a ekonomické integrace ve prospěch svých členských států;
19.
„transakcí v rámci skupiny“ se rozumí transakce s nástroji peněžního trhu, kterou zpravodajská jednotka uzavřela s jiným podnikem, jenž je zcela zahrnut ve stejné konsolidované účetní závěrce. Podniky, které jsou stranami transakce, se považují za zcela zahrnuté do „téže konsolidace“, pokud jsou oba buď:
a)
zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 2013/34/EU nebo mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (9), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami této třetí země, které jsou určeny jako rovnocenné s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (10) (nebo účetními standardy třetí země, jejichž užívání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení); nebo
b)
podléhají stejnému konsolidovanému dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (11), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, stejnému konsolidovanému dohledu ze strany příslušného orgánu třetí země, který byl ověřen jako rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v článku 127 směrnice 2013/36/EU;
20.
„obchodním dnem“ se ve vztahu ke dni, který je uveden ve smlouvě nebo v potvrzení o transakci s nástrojem peněžního trhu, rozumí den, v němž jsou obchodní banky a devizové trhy otevřeny pro všeobecný obchod (včetně obchodování s příslušným nástrojem peněžního trhu) a provádějí vypořádání plateb ve stejné měně jako platební závazek, který je splatný v tento den nebo který je vypočten odkazem na tento den. V případě transakce s nástrojem peněžního trhu, jež se řídí standardní rámcovou smlouvou vydanou Evropskou bankovní federací (European Banking Federation - EBF), Sdružením pro úvěrový trh (Loan Market Association - LMA), Mezinárodním sdružením pro swapy a deriváty (International Swaps and Derivatives Association, Inc. - ISDA) nebo jinými předními evropskými nebo mezinárodními tržními sdruženími, se formou odkazu použije definice uvedená nebo zakotvená v takové smlouvě. Ve vztahu k vypořádání transakce s nástrojem peněžního trhu, jež má být vypořádána prostřednictvím určeného vypořádacího systému, se tímto dnem rozumí den, kdy je tento vypořádací systém otevřen pro vypořádání této transakce;
21.
„dnem zúčtování v TARGET2“ se rozumí den, kdy je otevřen TARGET2 (transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase);
22.
„repem“ se rozumí dohoda, na jejímž základě mohou smluvní strany uzavírat transakce, v nichž se jedna strana („prodávající“) zaváže druhé smluvní straně („kupujícímu“) v blízký budoucí den proti zaplacení kupní ceny kupujícím prodávajícímu prodat určitá „aktiva“ („cenné papíry“, „komodity“ nebo „jiná finanční aktiva“) se současným závazkem kupujícího prodávajícímu tato aktiva znovu prodat v pevně stanovený budoucí den nebo na požádání proti zaplacení ceny zpětného odkupu prodávajícím kupujícímu. Tato transakce může být repo obchodem nebo dohodou o operacích typu „buy/sell back“. „Repo“ může rovněž znamenat dohodu o zástavě aktiv a udělení obecného práva na opětovné užívání výměnou za poskytnutí hotovostního úvěru v blízký budoucí den a splacení úvěru a úroků ve vzdálený budoucí den oproti vrácení aktiv. Repo obchody mohou být prováděny s předem definovaným dnem splatnosti (repo obchody „s pevně stanoveným datem“) nebo bez předem definovaného dne splatnosti, což oběma stranám ponechává možnost každý den se dohodnout na prodloužení nebo ukončení této dohody („otevřené“ repo obchody);
23.
„třístranným repem“ se rozumí repo obchod, v němž za výběr a správu zajištění po dobu životnosti transakce odpovídá třetí osoba;
24.
„měnovým swapem“ se rozumí swapová transakce, v níž jedna strana prodává druhé straně určitou částku určité měny proti zaplacení dohodnuté částky určité jiné měny na základě sjednaného směnného kurzu (který je znám jako spotový směnný kurz) s dohodou prodanou měnu v budoucí den (známý jako den splatnosti) odkoupit oproti prodeji měny původně nakoupené za rozdílný směnný kurz (známý jako forwardový směnný kurz);
25.
„jednodenním indexovým swapem“ („Overnight index swap - OIS“) se rozumí úrokový swap, jehož pravidelná proměnlivá úroková sazba se rovná geometrickému průměru jednodenní sazby (nebo sazby jednodenního indexu) po určité období. Konečná platba se vypočte jako rozdíl mezi pevnou úrokovou sazbou a složenou jednodenní sazbou zaznamenanou v průběhu životnosti OIS a uplatněnou na nominální hodnotu transakce. Jelikož se toto nařízení soustředí pouze na OIS v eurech, bude jednodenní sazbou EONIA;
26.
„Rámcem Basel III LCR“ se rozumí ukazatel krytí likvidity (Liquidity Coverage Ratio - LCR), který navrhl Basilejský výbor a který dne 7. ledna 2013 schválila skupina guvernérů a vedoucích orgánů dohledu, která je orgánem dohledu Basilejského výboru pro bankovní dohled, jako minimální globální regulatorní standard pro opatření krátkodobé likvidity v bankovním sektoru.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z měnových finančních institucí, které jsou rezidenty eurozóny, které pocházejí z referenčního souboru zpravodajských jednotek, které Rada guvernérů určila jako zpravodajské jednotky podle odstavce 2, případně 3, nebo z měnových finančních institucí určených jako zpravodajské jednotky podle odstavce 4 na základě kritérií v daném odstavci uvedených, a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (dále jen „zpravodajské jednotky“).
2. Po vstupu tohoto nařízení v platnost může Rada guvernérů rozhodnout, že měnová finanční instituce je zpravodajskou jednotkou, pokud má celková hlavní rozvahová aktiva větší než 0,35 % celkových hlavních rozvahových aktiv všech měnových finančních institucí eurozóny na základě nejaktuálnějších údajů, které má ECB k dispozici, tj.:
a)
údaje ke konci prosince kalendářního roku, který předchází oznámení podle odstavce 5; nebo
b)
nejsou-li údaje podle písmene a) k dispozici, údaje ke konci prosince předchozího roku.
Pro účely tohoto rozhodnutí se do výpočtu celkových hlavních rozvahových aktiv příslušné měnové finanční instituce nezahrnují pobočky mimo hostitelský stát příslušné měnové finanční instituce.
3. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rozhodnout o klasifikaci jiné měnové finanční instituce jako zpravodajské jednotky na základě velikosti jejích celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy všech měnových finančních institucí eurozóny, významu činnosti měnové finanční instituce při obchodování nástrojů peněžního trhu a jejího významu pro stabilitu a fungování finančního systému eurozóny a/nebo jednotlivých členských států.
4. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rovněž rozhodnout, že pro každý členský stát eurozóny budou jako zpravodajské jednotky určeny alespoň tři měnové finanční instituce. Budou-li tedy na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatých podle odstavce 2 nebo 3 vybrány méně než tři měnové finanční instituce v určitém členském státě eurozóny, bude skutečný soubor zpravodajských jednotek zahrnovat rovněž jiné měnové finanční instituce z tohoto členského státu eurozóny, které příslušná národní centrální banka považuje za reprezentativní (dále jen „reprezentativní zpravodajské jednotky“), tak aby pro tento členský stát eurozóny byly jako zpravodajské jednotky určeny minimálně tři zpravodajské jednotky.
Reprezentativní zpravodajské jednotky se vyberou z největších úvěrových institucí, které jsou rezidenty v dotčeném členském státě eurozóny, na základě celkových hlavních rozvahových aktiv těchto institucí, pokud národní centrální banky nenavrhnou alternativní kritéria a ECB je písemně nepotvrdí.
5. ECB nebo příslušná národní centrální banka dotčené měnové finanční instituce vyrozumí o rozhodnutí Rady guvernérů přijatém podle odstavců 2, 3 nebo 4 a o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení. Toto oznámení se zasílá písemně alespoň čtyři měsíce před zahájením prvního vykazování.
6. Bez ohledu na rozhodnutí Rady guvernérů přijatá podle odstavců 2, 3 nebo 4 mohou národní centrální banky na základě národní statistické zpravodajské povinnosti shromažďovat statistiku peněžního trhu rovněž od měnových finančních institucí, které jsou rezidenty v jejich členském státě a které nejsou zpravodajskými jednotkami podle odstavců 2, 3 nebo 4 (dále jen „dodatečné zpravodajské jednotky“). Pokud národní centrální banka tímto způsobem určí dodatečné zpravodajské jednotky, neprodleně je o tom vyrozumí.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Pro účely pravidelného sestavování statistiky peněžního trhu vykazují zpravodajské jednotky národní centrální bance členského státu, v němž jsou rezidenty, na konsolidovaném základě včetně všech svých poboček, které se nacházejí v Unii a ESVO, denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I, II a III. Statistické informace, které obdrží od zpravodajských jednotek, národní centrální banka předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají zpravodajské jednotky řídit ve vztahu k nástrojům peněžního trhu. Tyto zpravodajské postupy zajistí, aby byly poskytovány požadované statistické informace, a umožňují přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
3. Bez ohledu na zpravodajskou povinnost uvedenou v odstavci 1 může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky vybrané podle čl. 2 odst. 2, 3 a 4, které jsou rezidenty členského státu národní centrální banky, vykazují statistické informace uvedené v přílohách I, II a III ECB. Národní centrální banka přiměřeně informuje ECB a zpravodajské jednotky, načež ECB vymezí a provede zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, a převezme úkol požadované údaje shromažďovat přímo od zpravodajských jednotek.
4. Pokud národní centrální banka vybrala dodatečné zpravodajské jednotky a vyrozuměla je, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 6, vykazují tyto jednotky národní centrální bance denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Statistické informace, které obdrží od dodatečných zpravodajských jednotek, národní centrální banka na žádost ECB předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit dodatečné zpravodajské jednotky, v souladu s národní statistickou zpravodajskou povinností. Národní centrální banky zajistí, aby vnitrostátní zpravodajské postupy vyžadovaly, aby dodatečné zpravodajské jednotky splňovaly požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům obsaženým v článcích 6 až 8, čl. 10 odst. 3 a článcích 11 a 12 tohoto nařízení. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
Článek 4
Lhůty
1. Pokud národní centrální banka podle čl. 3 odst. 3 rozhodne, že zpravodajské jednotky budou statistické informace uvedené v přílohách I, II a III vykazovat přímo ECB, předávají zpravodajské jednotky tyto informace ECB takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 19:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
2. Ve všech ostatních případech s výjimkou odstavce 1 předávají národní centrální banky ECB denní statistické informace o peněžním trhu podle příloh I, II a III, které obdržely od zpravodajských jednotek, takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně před 7:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje shromážděné od dodatečných zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 6 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu, jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, ke kterému se údaje vztahují, nebo jednou měsíčně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci měsíce, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky rozhodnou o periodicitě vykazování a neprodleně o tom vyrozumí ECB. Národní centrální banky mohou periodicitu vykazování každoročně přezkoumávat.
d)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
3. Národní centrální banky rozhodují o tom, dokdy musí od zpravodajských jednotek obdržet údaje, aby byly schopny splnit lhůty pro vykazování, které musí dodržet podle odstavce 2, a přiměřeně o tom vyrozumí zpravodajské jednotky.
4. Připadá-li termín uvedený v odstavci 1 nebo 2 na den, kdy je systém TARGET2 uzavřen, prodlužuje se termín do následujícího provozního dne systému TARGET2, jak je oznámeno na internetových stránkách ECB.
Článek 5
Výjimka
Pokud byly zpravodajské jednotky vybrány podle čl. 2 odst. 3 nebo 4, může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky mohou denní statistiku peněžního trhu národní centrální bance předávat jednou týdně před 13:00 h (SEČ) v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují, pokud z provozních důvodů nemohou splnit požadavek na denní periodicitu vykazování. ECB může k uplatňování výjimky ze strany národních centrálních bank uložit podmínky.
Článek 6
Fúze, rozdělení, reorganizace a insolvence
1. V případě fúze, rozdělení, vyčlenění nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka ECB a příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením. Zpravodajská jednotka vyrozumí rovněž ECB a příslušnou národní centrální banku do 14 dnů od dokončení této operace.
2. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky sloučením s jinou jednotkou ve smyslu směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2011/35/EU (12) a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, ve vykazování podle tohoto nařízení pokračuje sloučený subjekt.
3. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky splynutím s jinou jednotkou ve smyslu směrnice 2011/35/EU a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, vykazování podle tohoto nařízení provádí výsledný subjekt, pokud splňuje definici zpravodajské jednotky.
4. Dojde-li k rozdělení zpravodajské jednotky na dvě či více jednotek, a to formou rozdělení mezi stávající společnosti nebo se založením nových společností ve smyslu šesté směrnice Rady 82/891/EHS (13), a jedním z nových subjektů je zpravodajská jednotka, provádí vykazování podle tohoto nařízení nový subjekt. Rozdělení zahrnuje rovněž vyčlenění, při němž zpravodajská jednotka převede veškerá svá aktiva a pasiva či jejich část na novou společnost výměnou za akcie nové společnosti.
5. Ocitne-li se zpravodajská jednotka v úpadku, ztratí svou bankovní licenci nebo jinak přestane vyvíjet bankovní činnost, což potvrdí příslušný orgán dohledu, není nadále povinna provádět vykazování podle tohoto nařízení.
6. Pro účely odstavce 5 se má za to, že zpravodajská jednotka je v úpadku, nastane-li jedna či více těchto skutečností:
a)
učiní všeobecné postoupení ve prospěch věřitelů nebo pro účely uzavření reorganizace, soudní dohody nebo vyrovnání s věřiteli;
b)
písemně uzná, že není schopna platit své dluhy ve lhůtě splatnosti;
c)
podá návrh na jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí, nebo s tímto jmenováním souhlasí nebo jej tiše akceptuje;
d)
předložení insolvenčního návrhu ve vztahu k této jednotce (s výjimkou návrhu protistrany, pokud se týká povinnosti zpravodajské jednotky vůči této protistraně) k soudu či podání tohoto návrhu k jinému příslušnému orgánu nebo instituci;
e)
nastane-li její likvidace nebo se ocitne v úpadku (nebo vstoupí do jiného obdobného řízení) nebo tato jednotka či jiný veřejný orgán nebo jiný subjekt či osoba podá návrh na její reorganizaci, soudní dohodu, vyrovnání, dobrovolné vyrovnání, nucenou správu, likvidaci, zánik či obdobné podpůrné opatření na základě stávajícího či budoucího právního či správního předpisu, přičemž tento návrh (s výjimkou návrhu na likvidaci nebo jiné obdobné řízení, kdy se neuplatní třicetidenní lhůta) nebyl odložen ani zamítnut ve lhůtě 30 dnů od jeho podání;
f)
jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí; nebo
g)
svolání jakékoli schůze věřitelů pro účely zvážení dobrovolné dohody (nebo jiného obdobného řízení).
Článek 7
Ustanovení o důvěrnosti
1. Při přijímání a nakládání s údaji podle tohoto nařízení, jež obsahují důvěrné informace, včetně sdílení těchto údajů s jinými národními centrálními bankami eurozóny, ECB a národní centrální banky uplatňují pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
2. S výhradou odstavce 1 se důvěrné informace obsažené ve statistických údajích, které ECB nebo národní centrální banka shromažďuje podle tohoto nařízení, nesmí předávat jinému orgánu nebo jiné třetí osobě s výjimkou ECB a národních centrálních bank eurozóny či je s těmito subjekty sdílet, pokud dotčená zpravodajská jednotka ECB nebo dotčené národní centrální bance předem neudělila výslovný písemný souhlas a pokud ECB, případně příslušná národní centrální banka s touto zpravodajskou jednotkou nepodepsala náležitou dohodu o zachovávání důvěrnosti.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
ECB a případně národní centrální banky mají právo ověřovat a v případě nutnosti vynuceně shromažďovat informace, které zpravodajské jednotky poskytují v souladu se statistickou zpravodajskou povinností vymezenou v článku 3 a v přílohách I, II a III tohoto nařízení. Toto právo lze vykonat zejména tehdy, pokud zpravodajská jednotka nesplňuje standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedené v příloze IV. Uplatňuje se rovněž článek 6 nařízení (ES) č. 2533/98.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení zpravodajských jednotek. Výkonná rada o takové změně bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
1. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 2 se podle tohoto nařízení (s výhradou přechodných ustanovení obsažených v článku 12) poprvé vykazují údaje za 1. duben 2016.
2. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 3 a 4 se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který ECB nebo příslušná národní centrální banka zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 5, v každém případě však nejdříve 12 měsíců po přijetí rozhodnutí Rady guvernérů podle čl. 2 odst. 3 nebo 4.
3. Dochází-li k výběru reprezentativních zpravodajských jednotek podle čl. 2 odst. 4, může reprezentativní zpravodajská jednotka ECB nebo příslušnou národní centrální banku písemně požádat o dočasné odložení prvního dne vykazování, přičemž uvede důvody takového odkladu. První den vykazování lze odložit po dobu až šesti měsíců s tím, že tuto dobu lze prodloužit o dalších až šest měsíců. ECB nebo příslušná národní centrální banka mohou souhlasit s odložením prvního dne vykazování pro reprezentativní zpravodajskou jednotku, která o odklad požádala, považují-li tento odklad za důvodný. Pokud reprezentativní zpravodajská jednotka v první den vykazování nemá k vykázání žádné údaje nebo pouze údaje, které ECB i národní centrální banka nepovažují za reprezentativní, může národní centrální banka souhlasit s tím, že na tuto jednotku se první den vykazování neuplatňuje. Tuto výjimku může národní centrální banka udělit pouze ve spolupráci s ECB, mají-li ECB i národní centrální banka za to, že žádost je důvodná a neohrožuje reprezentativnost zpravodajského výběrového souboru.
4. V případě měnových finančních institucí, které byly vybrány jako dodatečné zpravodajské jednotky podle čl. 2 odst. 6, se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který národní centrální banka dodatečné zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 6.
Článek 11
Ustanovení o pravidelném přezkumu
ECB přezkoumá fungování tohoto nařízení 12 měsíců po prvním vykazování a vydá o tom zprávu. Podle doporučení obsažených v této zprávě může ECB zvýšit nebo snížit počet zpravodajských jednotek a/nebo statistickou zpravodajskou povinnost. Po tomto úvodním přezkumu se každé dva roky bude provádět pravidelná aktualizace skutečného souboru zpravodajských jednotek.
Článek 12
Přechodné ustanovení
V období od 1. dubna 2016 do 1. července 2016 bude zpravodajským jednotkám dovoleno ECB nebo příslušné národní centrální bance vykazovat statistiku peněžního trhu za některé, a nikoli všechny relevantní dny. ECB nebo příslušná národní centrální banka může určit dny, za které bude vykazování vyžadováno.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. listopadu 2014.
REGLAMENTO (UE) No 1333/2014 DEL BANCO CENTRAL EUROPEO
de 26 de noviembre de 2014
relativo a las estadísticas de los mercados monetarios
(BCE/2014/48)
EL CONSEJO DE GOBIERNO DEL BANCO CENTRAL EUROPEO,
Vistos los Estatutos del Sistema Europeo de Bancos Centrales y del Banco Central Europeo, en particular el artículo 5,
Visto el Reglamento (CE) no 2533/98 del Consejo, de 23 de noviembre de 1998, sobre la obtención de información estadística por el Banco Central Europeo (1), y, en particular, el artículo 5, apartado 1, y el artículo 6, apartado 4,
Visto el dictamen de la Comisión Europea (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Sistema Europeo de Bancos Centrales (SEBC) requiere, para el cumplimiento de sus funciones, la producción de estadísticas sobre las operaciones del mercado monetario, en particular garantizadas, no garantizadas y efectuadas con determinados derivados financieros, como se especifica más adelante en el presente Reglamento, concluidas por instituciones financieras monetarias (IFM), a excepción de los bancos centrales y los fondos del mercado monetario (FMM), con otras IFM y entre IFM y otras instituciones financieras, administraciones públicas o sociedades no financieras, excluidas las operaciones intragrupo.
(2)
El objetivo principal de la obtención de estas estadísticas es proporcionar al Banco Central Europeo (BCE) una información estadística completa, detallada y armonizada sobre los mercados monetarios de la zona del euro. Los datos derivados de las operaciones recopiladas respecto de los segmentos del mercado mencionados anteriormente proporcionan información sobre el mecanismo de transmisión de las decisiones de política monetaria. Son, por tanto, un conjunto de estadísticas necesario a efectos de la política monetaria de la zona del euro.
(3)
La recopilación de datos estadísticos también es necesaria para permitir al BCE proporcionar apoyo analítico y estadístico al mecanismo único de supervisión (MUS) de conformidad con el Reglamento (UE) no 1024/2013 del Consejo (3). En este marco, la recopilación de datos estadísticos también es necesaria para apoyar las funciones del BCE en el campo de la estabilidad financiera.
(4)
Los bancos centrales nacionales (BCN) deben informar al BCE en caso de que decidan no recopilar los datos exigidos en virtud del presente Reglamento, en cuyo caso el BCE asumirá la función de obtener los datos directamente de los agentes informadores.
(5)
El BCE está obligado a adoptar, de conformidad con los Tratados y con arreglo a las condiciones establecidas en los Estatutos del Sistema Europeo de Bancos Centrales y del Banco Central Europeo (en adelante, «los Estatutos del SEBC»), los reglamentos necesarios para cumplir las funciones del SEBC establecidas en los Estatutos del SEBC y, en ciertos casos, en las disposiciones adoptadas por el Consejo conforme al artículo 129, apartado 4, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea.
(6)
A fin de reducir en lo posible la carga informadora de las IFM a la vez que se garantiza la disponibilidad de estadísticas puntuales y de gran calidad, el BCE requerirá inicialmente que las IFM más grandes de la zona del euro presenten información basada en el tamaño de los activos totales de su balance principal en comparación con los activos totales de los balances principales de todas las IFM de la zona del euro. A partir del 1 de enero de 2017 el Consejo de Gobierno del BCE podrá aumentar el número de IFM informadoras tomando también en consideración otros criterios tales como la relevancia de las actividades de la IFM en los mercados monetarios y su importancia para la estabilidad y el funcionamiento del sistema financiero. El BCE velará por que haya al menos tres IFM informadoras por Estado miembro cuya moneda sea el euro (en adelante, «Estado miembro de la zona del euro») para garantizar un nivel mínimo de representación geográfica. Los BCN también podrán obtener los datos de las IFM que no sean parte de la población informadora real a partir de sus exigencias nacionales de presentación de información estadística, en cuyo caso esos datos se presentarán y verificarán con arreglo al presente Reglamento.
(7)
A fin de reducir aún más la carga informadora de las IFM evitando someterlas a exigencias duplicadas y garantizando al mismo tiempo la disponibilidad de estadísticas puntuales y de gran calidad, debe facultarse al BCE para eximirlas de presentar datos relativos a operaciones de financiación con valores o a contratos de derivados si dichos datos ya se han presentado a un registro de operaciones, siempre que el BCE tenga acceso efectivo a datos puntuales y estandarizados conforme a los requisitos del presente Reglamento.
(8)
El artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 2533/98 faculta al BCE para adoptar reglamentos relativos a la definición de sus exigencias de presentación de información estadística y a su imposición a la población informadora real de los Estados miembros de la zona del euro. El del artículo 6, apartado 4, dispone que el BCE podrá adoptar reglamentos en los que se establezcan las condiciones de ejercicio de los derechos de verificación o recogida forzosa de la información estadística.
(9)
El artículo 4 del Reglamento (CE) no 2533/98 dispone que los Estados miembros se organicen en el ámbito estadístico y cooperen plenamente con el SEBC a fin de asegurar el cumplimiento de las obligaciones derivadas del artículo 5 de los Estatutos del SEBC.
(10)
En la medida en que todo dato obtenido con arreglo al presente Reglamento contenga información estadística confidencial, las normas aplicables a la protección y el uso de dicha información serán las establecidas en los artículos 8 y 8 quater del Reglamento (CE) no 2533/98.
(11)
El artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 2533/98 faculta al BCE para imponer sanciones a los agentes informadores que incumplan las obligaciones de presentación de información estadística establecidas en los reglamentos o decisiones del BCE.
(12)
Aunque se reconoce que los reglamentos adoptados por el BCE de conformidad con el artículo 34.1 de los Estatutos del SEBC no confieren derechos ni imponen obligaciones a los Estados miembros cuya moneda no sea el euro (en adelante, «los Estados miembros no pertenecientes a la zona del euro»), el artículo 5 de dichos estatutos se aplica tanto a los Estados miembros pertenecientes como a los no pertenecientes a la zona del euro. El Reglamento (CE) no 2533/98 advierte de que el artículo 5 de los Estatutos del SEBC, junto con el artículo 4, apartado 3, del Tratado de la Unión Europea, implica la obligación de establecer y aplicar a nivel nacional todas las medidas que los Estados miembros no pertenecientes a la zona del euro consideren apropiadas para recopilar la información estadística necesaria para cumplir las exigencias de presentación de información estadística del BCE y prepararse oportunamente en el ámbito estadístico para convertirse en Estados miembros de la zona del euro.
(13)
Los requisitos de presentación de información del presente Reglamento se entienden sin perjuicio de las exigencias de presentación de información establecidas en otros actos e instrumentos jurídicos del BCE que cubran, al menos parcialmente, la presentación operación a operación o de forma agregada de la información estadística sobre los mercados monetarios.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1)
«agente informador» y «residente», lo mismo que conforme al artículo 1 del Reglamento (CE) no 2533/98;
2)
«institución financiera monetaria» (IFM), lo mismo que conforme al artículo 1 del Reglamento (UE) no 1071/2013 del Banco Central Europeo (BCE/2013/33) (4), y se entenderá que la definición incluye todas las sucursales de IFM situadas en la Unión y la AELC, salvo que se establezca expresamente lo contrario en cualquier disposición del presente Reglamento;
3)
«OIF», otros intermediarios financieros excepto compañías de seguros y fondos de pensiones como se dispone en el sistema europeo de cuentas revisado (en adelante, «el SEC 2010») establecido por el Reglamento (UE) no 549/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (5);
4)
«compañías de seguros», todas las instituciones y cuasisociedades financieras que se dedican principalmente a la intermediación financiera resultante de la compensación de riesgos sobre todo en forma de seguro o reaseguro directo como se establece en el SEC 2010;
5)
«fondos de pensiones», todas las instituciones y cuasisociedades financieras que se dedican principalmente a la intermediación financiera resultante de la compensación de riesgos sociales y las necesidades de las personas aseguradas (seguridad social) como se establece en el SEC 2010;
6)
«sociedades no financieras», el sector de las sociedades no financieras tal como se establece en el SEC 2010;
7)
«administraciones públicas», las unidades institucionales que son productores no de mercado cuya producción se destina al consumo individual o colectivo y que se financian mediante pagos obligatorios efectuados por unidades pertenecientes a otros sectores y las unidades institucionales que efectúan principalmente operaciones de redistribución de la renta y de la riqueza nacional como se establece en el SEC 2010;
8)
«activos totales del balance principal», activos totales menos otros activos según se definen estos términos en el Reglamento (UE) no 1071/2013 (BCE/2013/33);
9)
«estadísticas de los mercados monetarios», estadísticas relativas a las operaciones con instrumentos del mercado monetario garantizadas, no garantizadas y efectuadas con derivados financieros, concluidas entre IFM y entre estas y OIF, compañías de seguros, fondos de pensiones, bancos centrales, administraciones públicas y sociedades no financieras, excluidas las operaciones intragrupo, en el período de referencia pertinente;
10)
«instrumento del mercado monetario», cualquiera de los instrumentos enumerados en los anexos I, II y III;
11)
«fondo del mercado monetario» (FMM), una institución de inversión colectiva que requiere autorización como institución de inversión colectiva en valores mobiliarios conforme a la Directiva 2009/65/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (6) o es un fondo de gestión alternativo conforme a la Directiva 2011/61/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (7), invierte en valores a corto plazo y tiene por objetivos bien ofrecer un rendimiento acorde con los tipos del mercado monetario, bien preservar el valor de la inversión, o ambos objetivos simultáneamente;
12)
«banco central», cualquier banco central independientemente de su ubicación;
13)
«bancos centrales nacionales» (BCN), los bancos centrales nacionales de los Estados miembros de la Unión;
14)
«población informadora de referencia», las IFM residentes en la zona del euro, excepto los bancos centrales y los FMM que reciban depósitos denominados en euros o emitan cualquier otro valor representativo de deuda u otorguen préstamos denominados en euros de los enumerados en los anexos I, II o III, de/a otras IFM o de/a OIF, compañías de seguros, fondos de pensiones, administraciones públicas, bancos centrales para fines de inversión o sociedades no financieras;
15)
«grupo», un grupo de empresas, incluidos los grupos bancarios pero no solo estos, que se compone de una empresa matriz y sus filiales cuyos estados financieros se consolidan a efectos de la Directiva 2013/34/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (8);
16)
«sucursal», el lugar de actividad que forma una parte legalmente dependiente de una entidad y que realiza directamente todas o algunas de las operaciones inherentes a la actividad de la entidad;
17)
«sucursal de la Unión y la AELC», la sucursal situada y registrada en un Estado miembro de la Unión o en un país de la AELC;
18)
«Asociación Europea de Libre Comercio», la organización intergubernamental establecida para el fomento del libre comercio y la integración económica en beneficio de sus Estados miembros;
19)
«operación intragrupo», la operación con instrumentos del mercado monetario concluida ente un agente informador y otra empresa y que se incluye en el mismo estado financiero consolidado de forma completa. Las empresas que sean parte en la operación se consideran incluidas en la «misma consolidación» de forma completa cuando ambas:
a)
se incluyan en una consolidación de conformidad con la Directiva 2013/34/UE o con las normas internacionales de información financiera (NIIF) adoptadas con arreglo al Reglamento (CE) no 1606/2002, del Parlamento Europeo y del Consejo (9) o, en relación con un grupo cuya empresa matriz tenga su oficina principal en un tercer país, de conformidad con principios contables generalmente aceptados de ese tercer país que sean equivalentes a las NIIF con arreglo al Reglamento (CE) no 1569/2007 de la Comisión (10) (o con las normas contables de un tercer país cuyo uso se permita con arreglo al artículo 4 de dicho reglamento, o
b)
estén cubiertas por la misma supervisión consolidada de conformidad con la Directiva 2013/36/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (11) o, en relación con un grupo cuya empresa matriz tenga su oficina principal en un tercer país, la misma supervisión consolidada por parte de la autoridad competente de un tercer país verificada como equivalente a las que se rigen por los principios establecidos en el artículo 127 de la Directiva 2013/36/UE;
20)
«día hábil», con respecto a cualquier fecha que se especifique en un acuerdo o confirmación de una operación con un instrumento del mercado monetario, el día en que los bancos comerciales y mercados de divisas están abiertos para sus actividades generales (incluidas las operaciones con el instrumento de mercado monetario pertinente) y liquidan pagos en la misma moneda que la obligación de pago exigible en esa fecha o calculada por referencia a ella. En el caso de una operación con un instrumento del mercado monetario regida por un contrato marco estándar emitido por la Federación Bancaria Europea (FBE), la Asociación del Mercado de Préstamos, la Asociación Internacional de Swaps y Derivados (ISDA) u otras asociaciones líderes de mercados europeos o internacionales, deberá emplearse la definición incluida o referida en ese contrato. Con relación a cualquier operación con un instrumento del mercado monetario que deba liquidarse a través de un sistema de liquidación designado, será día hábil aquel en que el sistema esté abierto para liquidar esa operación;
21)
«día de liquidación de TARGET2», cualquier día en el que TARGET2 (el sistema automatizado transeuropeo de transferencia urgente para la liquidación bruta en tiempo real) esté abierto;
22)
«acuerdo de recompra», un acuerdo por el cual las partes pueden efectuar operaciones en las que una parte («vendedor») acuerda vender a la otra («comprador») determinados «activos» («valores», «materias primas» u «otros activos financieros») en una fecha cercana a cambio del pago del precio de compra por el comprador al vendedor con un acuerdo simultáneo por parte del comprador de revender al vendedor los activos en una fecha futura fija o cuando así se solicite a cambio del pago del precio de recompra por el vendedor al comprador. Cada una de estas operaciones puede ser una operación de recompra o una operación de compraventa con pacto de recompra. Por «acuerdo de recompra» puede también entenderse un acuerdo para pignorar activos y otorgar un derecho general de reutilización a cambio del préstamo de efectivo en una fecha cercana y el pago del préstamo y los intereses en una fecha lejana a cambio de la devolución de los activos. Las operaciones de recompra pueden realizarse con una fecha de vencimiento predefinida («operaciones de recompra a plazo fijo») o sin una fecha de vencimiento predefinida, lo que deja a ambas partes la opción de renovar o poner fin al acuerdo cada día («operaciones de recompra abiertas»);
23)
«compraventa con pacto de recompra con un tercer agente», una operación de recompra en la que un tercero es responsable de la selección y gestión del activo de garantía durante la vida de la operación;
24)
«swap de divisas», una operación de swap en la que una parte vende a la otra una cantidad determinada de una divisa determinada a cambio del pago de una cantidad acordada de una divisa distinta determinada sobre la base de un tipo de cambio acordado (conocido como el tipo de cambio al contado) con un acuerdo de recompra de la divisa vendida en una fecha futura (conocida como fecha de vencimiento) a cambio de la venta de la moneda comprada inicialmente a un tipo de cambio distinto (conocido como el tipo de cambio a plazo);
25)
«swap sobre índices a un día», un swap de tipos de interés en el que el tipo de interés variable es igual a la media geométrica de un tipo de interés a un día (o índice a un día) durante un período determinado. El pago final se calculará como la diferencia entre el tipo de interés fijo y el tipo de interés compuesto a un día registrado durante la vida del swap sobre índices a un día aplicado al importe nominal de la operación. Como el presente Reglamento se centra únicamente en swaps sobre índices a un día denominados en euros, el tipo de interés a un día será el EONIA;
26)
«marco del coeficiente de cobertura de liquidez Basilea III», el coeficiente de cobertura de liquidez propuesto por el Comité de Basilea y aprobado el 7 de enero de 2013 por el Grupo de gobernadores y jefes de supervisión, órgano fiscalizador del Comité de Supervisión Bancaria de Basilea, como norma mínima global reguladora de las medidas de liquidez a corto plazo en el sector bancario.
Artículo 2
Población informadora real
1. La población informadora real comprenderá las IFM residentes en la zona del euro de la población informadora de referencia que el Consejo de Gobierno identifique como agentes informadores en virtud del apartado 2 o 3, según proceda, o las IFM que se identifiquen como agentes informadores en virtud del apartado 4 de conformidad con los criterios ahí establecidos, a las que se notifiquen sus obligaciones de presentación de información en virtud del apartado 5 (en adelante, «los agentes informadores»).
2. En la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento, el Consejo de Gobierno podrá decidir que una IFM es agente informador si tiene unos activos totales del balance principal superiores al 0,35 % de los activos totales del balance principal de todas las IFM de la zona del euro conforme a los datos más recientes de que disponga el BCE, esto es:
a)
los datos referidos al final de diciembre del año natural anterior a la notificación en virtud del apartado 5, o
b)
si los datos de la letra a) no estuvieran disponibles, los datos referidos al final de diciembre del año anterior.
A efectos del presente Reglamento, del cálculo de los activos totales del balance principal de las IFM respectivas se excluirá a las sucursales situadas fuera del país de acogida de la IFM respectiva.
3. A partir del 1 de enero de 2017 el Consejo de Gobierno podrá decidir clasificar a cualquier otra IFM como agente informador sobre la base del tamaño de los activos totales de su balance principal en comparación con los activos totales del balance principal de todas las IFM de la zona del euro, de la relevancia de las actividades de la IFM en la negociación de instrumentos del mercado monetario y de su importancia para la estabilidad y el funcionamiento del sistema financiero de la zona del euro o de los Estados miembros individualmente considerados.
4. A partir del 1 de enero de 2017 el Consejo de Gobierno también podrá decidir que para cada Estado miembro de la zona del euro se identifiquen al menos tres IFM como agentes informadores. Por tanto, si sobre la base de decisiones del Consejo de Gobierno tomadas en virtud de los apartados 2 o 3 se seleccionaran menos de tres IFM en un determinado Estado miembro de la zona del euro, la población informadora real también comprenderá otras IFM de ese Estado miembro de la zona del euro que el BCN pertinente estime representativas (en adelante, «los agentes informadores representativos»), a fin de que se identifiquen como mínimo tres agentes informadores para ese Estado miembro de la zona del euro.
Los agentes informadores representativos se seleccionarán de entre las entidades de crédito más grandes residentes en el Estado miembro de la zona del euro en cuestión, sobre la base de los activos totales del balance principal de las entidades, a menos que los BCN propongan criterios alternativos que el BCE acepte por escrito.
5. El BCE o el BCN pertinente notificarán a las IFM interesadas toda decisión del Consejo de Gobierno tomada en virtud de los apartados 2, 3 o 4, así como sus obligaciones con arreglo al presente Reglamento. La notificación se enviará por escrito al menos cuatro meses antes del comienzo de la primera presentación de información.
6. Sin perjuicio de cualquier decisión del Consejo de Gobierno tomada en virtud de los apartados 2, 3 o 4, los BCN también podrán recopilar estadísticas de los mercados monetarios de las IFM residentes en su Estado miembro que no sean agentes informadores en virtud de los apartados 2, 3 o 4 sobre la base de sus exigencias nacionales de presentación de información estadística (en adelante, «los agentes informadores adicionales»). Si un BCN identifica determinados agentes informadores adicionales de este modo, se lo notificará sin demora.
Artículo 3
Obligaciones de presentación de información estadística
1. A efectos de la producción periódica de estadísticas de los mercados monetarios, los agentes informadores presentarán al BCN del Estado miembro en el que residan, con carácter consolidado, incluidas todas sus sucursales de la Unión y la AELC, información estadística diaria relativa a los instrumentos del mercado monetario. La información estadística exigida se especifica en los anexos I, II y III. El BCN transmitirá la información estadística que reciba de los agentes informadores al BCE de conformidad con el artículo 4, apartado 2, del presente Reglamento.
2. Los BCN establecerán e implementarán los procedimientos de presentación de información que deban seguir los agentes informadores en relación con los instrumentos del mercado monetario. Estos procedimientos de presentación de información garantizarán la presentación de la información estadística exigida y permitirán comprobar fielmente el cumplimiento de las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión establecidas en el anexo IV.
3. Si perjuicio de las obligaciones de presentación de información especificadas en el apartado 1, un BCN podrá decidir que los agentes informadores seleccionados en virtud del artículo 2, apartados 2, 3 y 4, residentes en el Estado miembro del BCN, presenten la información estadística especificada en los anexos I, II y III al BCE. El BCN lo comunicará al BCE y a los agentes informadores, y acto seguido el BCE establecerá e implementará los procedimientos de presentación de información que deban seguir los agentes informadores y asumirá la función de recopilar los datos exigidos directamente de estos agentes informadores.
4. Si un BCN ha seleccionado agentes informadores adicionales y se lo ha comunicado conforme al artículo 2, apartado 6, estos presentarán diariamente al BCN la información estadística diaria relativa a los instrumentos del mercado monetario. El BCN transmitirá la información estadística que reciba de los agentes informadores adicionales al BCE cuando este la solicite de conformidad con el artículo 4, apartado 2, del presente Reglamento.
5. Los BCN establecerán e implementarán los procedimientos de presentación de información aplicables a los agentes informadores adicionales de acuerdo con sus exigencias nacionales de presentación de información estadística. Los BCN velarán por que los procedimientos nacionales de presentación de información exijan a los agentes informadores adicionales el cumplimiento de requisitos equivalentes a los establecidos en los artículos 6 a 8, artículo 10, apartado 3, artículo 11 y artículo 12 del presente Reglamento. Los BCN velarán por que dichos procedimientos permitan obtener la información estadística exigida y comprobar fielmente el cumplimiento de las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión establecidas en el anexo IV.
Artículo 4
Plazos de transmisión de la información
1. En el caso de que un BCN decida en virtud del artículo 3, apartado 3, que los agentes informadores presenten la información estadística especificada en los anexos I, II y III directamente al BCE, los agentes informadores transmitirán dicha información al BCE como sigue:
a)
los datos recopilados de los agentes informadores seleccionados en virtud del artículo 2, apartado 2, se transmitirán una vez al día al BCE entre las 18:00 horas de la fecha de contratación y las 7:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después de la fecha de contratación;
b)
los datos recopilados de los agentes informadores seleccionados en virtud del artículo 2, apartados 3 y 4, se transmitirán una vez al día al BCE entre las 18:00 horas de la fecha de contratación y las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después de la fecha de contratación;
c)
los datos respecto a los cuales el BCN tenga una exención en virtud del artículo 5 se transmitirán al BCE una vez a la semana entre las 18:00 horas de la fecha de contratación y las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después del final de la semana a que se refieran los datos.
2. En cualquier caso distinto del mencionado en el apartado 1, los BCN transmitirán diariamente al BCE la información estadística de los mercados monetarios a que se refieren los anexos I, II y III recibida de los agentes informadores como sigue:
a)
los datos recopilados de los agentes informadores seleccionados en virtud del artículo 2, apartado 2, se transmitirán una vez al día al BCE antes de las 7:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después de la fecha de contratación;
b)
los datos recopilados de los agentes informadores seleccionados en virtud del artículo 2, apartados 3 y 4, se transmitirán una vez al día al BCE antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después de la fecha de contratación;
c)
los datos recopilados de los agentes informadores adicionales seleccionados en virtud del artículo 2, apartado 6, se transmitirán una vez al día al BCE antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después de la fecha de contratación, una vez a la semana antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después del final de la semana a que se refieran los datos o una vez al mes antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después del final del mes a que se refieran los datos. Los BCN decidirán acerca de la periodicidad de la presentación de la información y lo comunicarán sin demora al BCE. Los BCN podrán revisar anualmente la periodicidad de la presentación de la información;
d)
los datos respecto a los cuales el BCN tenga una exención en virtud del artículo 5 se transmitirán al BCE una vez a la semana antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después del final de la semana a que se refieran los datos.
3. Los BCN decidirán cuándo necesitan recibir los datos de los agentes informadores a fin de cumplir los plazos de transmisión de información del apartado 2, y lo comunicarán a los agentes informadores.
4. Cuando alguno de los plazos citados en los apartados 1 o 2 coincida con un día de cierre de TARGET2, el plazo se ampliará hasta el siguiente día operativo de TARGET2 conforme se publican en la dirección del BCE en internet.
Artículo 5
Exenciones
Cuando los agentes informadores se hayan seleccionado en virtud del artículo 2, apartados 3 o 4, el BCN podrá decidir que los agentes informadores puedan transmitir las estadísticas diarias de los mercados monetarios al BCN una vez a la semana antes de las 13:00 horas (hora central europea) del primer día de liquidación en TARGET2 después del final de la semana a que se refieran los datos si no pudieran cumplir la obligación de presentación diaria de la información por motivos operativos. El BCE podrá establecer condiciones para la aplicación de la exención por los BCN.
Artículo 6
Fusiones, escisiones, saneamientos e insolvencias
1. En caso de fusión, escisión, transferencia de activos o cualquier otra reorganización que pueda afectar al cumplimiento de sus obligaciones estadísticas, el agente informador de que se trate informará al BCE y al BCN pertinente, una vez hecha pública la intención de llevar a cabo una operación de ese tipo y con tiempo suficiente antes de que tenga efecto, de los procedimientos previstos para cumplir las exigencias de presentación de información estadística establecidas en el presente Reglamento. El agente informador también notificará al BCE y al BCN en los 14 días siguientes a la conclusión de la operación.
2. Si un agente informador se fusiona con otra entidad por medio de una adquisición conforme a la Directiva 2011/35/UE del Parlamento Europeo y del Consejo (12) y una de las entidades fusionadas es un agente informador, la entidad resultante de la fusión continuará presentando información conforme al presente Reglamento.
3. Si un agente informador se fusiona con otra entidad por medio de la creación de una nueva sociedad conforme a la Directiva 2011/35/UE y una de las entidades fusionadas es un agente informador, la entidad resultante de la fusión continuará presentando información en virtud del presente Reglamento si se ajusta a la definición de agente informador.
4. Si un agente informador se escinde en dos o más entidades por medio de una adquisición o de la creación de nuevas sociedades conforme a la Sexta Directiva 82/891/CEE del Consejo (13) y una de las nuevas entidades es un agente informador, la nueva entidad presentará información en virtud del presente Reglamento. La escisión también incluirá una operación de transferencia de activos por la que un agente informador transfiera todos o parte de sus activos y pasivos a una nueva sociedad a cambio de acciones de esta.
5. Cuando la autoridad supervisora competente confirme que un agente informador es insolvente, ha perdido su licencia bancaria o ha cesado su actividad bancaria por cualquier otro motivo, dicho agente informador dejará de estar obligado a presentar información en virtud del presente Reglamento.
6. A efectos del apartado 5, un agente informador se considerará insolvente si se da alguno de los supuestos siguientes:
a)
efectúa una cesión general en beneficio de sus acreedores o con la finalidad de acordar con ellos un saneamiento, arreglo o convenio;
b)
admite por escrito que es incapaz de pagar sus deudas en sus vencimientos;
c)
solicita, consiente o acepta para sí o para todo o parte sustancial de su patrimonio el nombramiento de fideicomisario, administrador, síndico, liquidador o persona con funciones análogas;
d)
presenta para sí a la autoridad judicial o a otra autoridad competente una solicitud de declaración de insolvencia (distinta de la presentada por una entidad de contrapartida respecto de cualquier obligación del agente informador para con ella);
e)
es liquidado o se vuelve insolvente (o resulta afectado por cualquier procedimiento análogo) o él mismo, cualquier autoridad pública, u otra entidad o persona solicita que se le apliquen medidas de saneamiento, arreglo, convenio, convenio voluntario, administración, liquidación, disolución u otras medidas análogas previstas en leyes o reglamentos presentes o futuros, siempre que la solicitud (salvo que sea una solicitud de liquidación u otro procedimiento análogo respecto al cual no se aplique un plazo de 30 días) no se haya suspendido o desestimado en los 30 días siguientes a su presentación;
f)
se nombra, para él o para todo o parte sustancial de su patrimonio, fideicomisario, administrador, síndico, liquidador o persona con funciones análogas, o
g)
se convoca cualquier reunión de sus acreedores con la finalidad de considerar un convenio voluntario (u otro procedimiento análogo).
Artículo 7
Disposiciones sobre confidencialidad
1. Cuando se reciban y traten en virtud del presente Reglamento datos que contengan información confidencial, y cuando se compartan con otros BCN de la zona del euro, el BCE y los BCN aplicarán las normas relativas a la protección y el uso de información estadística confidencial establecidas en los artículos 8 y 8 quater del Reglamento (CE) no 2533/98.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, ninguna información confidencial contenida en los datos estadísticos recopilados por el BCE o un BCN en virtud del presente Reglamento se transmitirá a una autoridad o tercero distinto del BCE y los BCN de la zona del euro, ni se compartirá de otro modo con esa autoridad o tercero, sin que el agente informador interesado haya dado su previo consentimiento expreso y por escrito al BCE o al BCN pertinente, y el BCE o el BCN pertinente, según proceda, hayan firmado el correspondiente acuerdo de confidencialidad con ese agente informador.
Artículo 8
Verificación y recogida forzosa
El BCE y los BCN, según corresponda, tendrán derecho a verificar y, en caso necesario, recopilar con carácter forzoso la información que los agentes informadores deban presentar en cumplimiento de las obligaciones de presentación de información estadística establecidas en el artículo 3 y los anexos I, II y III del presente Reglamento. En particular, podrá ejercerse este derecho si un agente informador no cumple las normas mínimas de transmisión, exactitud, conformidad conceptual y revisión establecidas en el anexo IV. También será de aplicación el artículo 6 del Reglamento (CE) no 2533/98.
Artículo 9
Procedimiento de modificación simplificado
Teniendo en cuenta la opinión del Comité de Estadísticas del SEBC, el Comité Ejecutivo del BCE podrá efectuar modificaciones técnicas en los anexos del presente Reglamento, siempre que esas modificaciones no cambien el marco conceptual subyacente ni afecten a la carga informadora de los agentes informadores. El Comité Ejecutivo informará al Consejo de Gobierno sin demoras indebidas de toda modificación de esta clase.
Artículo 10
Primera presentación de información
1. En el caso de los agentes informadores seleccionados con arreglo al artículo 2, apartado 2, la primera presentación de información en virtud del presente Reglamento se referirá a los datos de 1 de abril de 2016, sin perjuicio de las disposiciones transitorias del artículo 12.
2. En el caso de los agentes informadores seleccionados con arreglo al artículo 2, apartados 3 y 4, la primera presentación de información en virtud del presente Reglamento tendrá lugar en la fecha comunicada al agente informador por el BCE o el BCN pertinente de conformidad con el artículo 2, apartado 5,y, en ningún caso, antes de transcurridos 12 meses desde la adopción de la decisión del Consejo de Gobierno con arreglo al artículo 2, apartados 3 o 4.
3. Además, cuando se seleccione a agentes informadores representativos con arreglo al artículo 2, apartado 4, los agentes de esta clase podrán enviar una solicitud escrita al BCE o al BCN pertinente para aplazar la fecha de la primera presentación de información, señalando los motivos del aplazamiento. Podrá concederse hasta seis meses de aplazamiento, con la posibilidad de nuevas prórrogas hasta un máximo de seis meses. El BCE o el BCN pertinente podrán acordar aplazar la fecha de la primera presentación de información respecto del agente informador representativo solicitante si consideran justificado el aplazamiento. Además, si el agente informador representativo no tiene ningún dato que presentar o tiene solo datos que tanto el BCE como el BCN consideran no representativos en la fecha de la primera presentación de información, el BCN podrá acordar eximir al agente de cumplir la primera fecha de presentación de información. Dicha exención únicamente podrá otorgarla el BCN en coordinación con el BCE si tanto el BCE como el BCN consideran la solicitud justificada y esta no supone un riesgo para la representatividad de la muestra informadora.
4. En el caso de las IFM seleccionadas como agentes informadores adicionales con arreglo al artículo 2, apartado 6, la primera presentación de información en virtud del presente Reglamento tendrá lugar en la fecha que el BCN comunique a los agentes informadores adicionales con arreglo a dicho apartado.
Artículo 11
Cláusula de revisión periódica
EL BCE revisará la aplicación del presente Reglamento 12 meses después de la primera presentación de información y emitirá un informe al respecto. De conformidad con las recomendaciones formuladas en el informe, el BCE podrá aumentar o reducir el número de agentes informadores o las obligaciones de presentación de información estadística. Después de esta revisión inicial, la población informadora real se actualizará cada dos años.
Artículo 12
Disposición transitoria
En el período comprendido entre el 1 de abril y el 1 de julio de 2016 se permitirá a los agentes informadores presentar al BCE o al BCN pertinente estadísticas de los mercados monetarios referidas a algunos pero no todos los días pertinentes. El BCE o el BCN pertinente podrán especificar los días en los que se exigirá la presentación de información.
Artículo 13
Disposiciones finales
El presente Reglamento entrará en vigor el 1 de enero de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en los Estados miembros de conformidad con los Tratados.
Hecho en Fráncfort del Meno, el 26 de noviembre de 2014.