ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/454
ze dne 9. července 2014
o státní podpoře SA.34823 (2012/C), SA.36004 (2013/NN), SA.37965 (2013/N), SA.37966 (2013/N), SA.37967 (2013/N), kterou poskytlo Řecko skupině Alpha Bank v souvislosti s:
-
rekapitalizací a restrukturalizací banky Alpha Bank S.A.;
-
řešením problémů banky Cooperative Bank of Western Macedonia prostřednictvím převodu na banku Alpha Bank S.A.;
-
řešením problémů banky Cooperative Bank of Evia prostřednictvím převodu na banku Alpha Bank S.A.;
-
řešením problémů banky Cooperative Bank of Dodecanese prostřednictvím převodu na banku Alpha Bank S.A.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4662)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. POSTUP TÝKAJÍCÍ SE BANKY ALPHA BANK
(1)
Rozhodnutím ze dne 19. listopadu 2008 schválila Komise režim s názvem „Opatření podpory pro úvěrové instituce v Řecku“ (Support Measures for the Credit Institutions in Greece) (dále jen „režim podpory řeckých bank“), který měl zajistit stabilitu řeckého finančního systému. Režim podpory řeckých bank umožňuje poskytování podpory v rámci tří opatření, která jsou jeho součástí, a to rekapitalizačního opatření, opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (1). V květnu 2009 rekapitalizovalo Řecko v rámci rekapitalizačního opatření skupinu Alpha Bank (dále jen „banka“ nebo „banka Alpha“).
(2)
Ve 14. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 se uvádělo, že pokud jde o příjemce rekapitalizačního opatření, Komisi bude předložen plán restrukturalizace.
(3)
Řecké orgány předložily Komisi plán restrukturalizace banky Alpha dne 2. srpna 2010. Komise tento plán a jeho následné aktualizace a rovněž doplňkové informace poskytnuté řeckými orgány zaevidovala jako věc SA.30342 (PN 26/2010) a poté věc SA.32787 (2011/PN).
(4)
V rámci režimu podpory řeckých bank využívala banka opakovaně státní záruky za dluhové nástroje a půjčky státních dluhopisů (2). Banka měla prospěch rovněž z nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou.
(5)
Dne 20. dubna 2012 poskytl Řecký fond finanční stability (dále jen „HFSF“) bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu. Dne 28. května 2012 provedl fond HFSF ve prospěch banky překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 900 milionů EUR (dále jen „první překlenovací rekapitalizace“).
(6)
V květnu 2012 řecké orgány Komisi oznámily písemný závazek, který fond HFSF poskytl bance. Komise jej zaevidovala jako neoznámenou podporu (věc SA.34823 (2012/NN)), jelikož opatření již bylo provedeno.
(7)
Rozhodnutím ze dne 27. července 2012 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení týkající se první překlenovací rekapitalizace (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha“) (3).
(8)
Dne 12. října 2012 udělil fond HFSF bance Alpha souhlas s nabytím banky Emporiki Bank od společnosti Crédit Agricole S.A. (dále jen „Crédit Agricole“). Dne 16. října 2012 podepsaly společnost Crédit Agricole a banka Alpha smlouvu o koupi akcií.
(9)
Před tímto dnem řecké orgány Komisi informovaly o vývoji tohoto procesu a o podmínkách možného nabytí banky Emporiki Bank.
(10)
Dne 23. listopadu 2012 zaslaly útvary Komise řeckým orgánům dopis, který obsahoval jejich předběžné posouzení týkající se nabytí této banky.
(11)
V prosinci 2012 provedl fond HFSF ve prospěch banky Alpha druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 042 milionů EUR (dále jen „druhá překlenovací rekapitalizace“). Dne 21. prosince 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek týkající se jeho účasti na navýšení základního kapitálu banky a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které mají být vydány, a to v celkovém objemu až 1 629 milionů EUR (4). Řecké orgány oznámily Komisi tato opatření dne 27. prosince 2012 (5).
(12)
V květnu 2013 oznámila banka úspěšné ukončení emise s přednostním právem v hodnotě 457,1 milionu EUR a upsání veškerých akcií nabízených v rámci dodatečné soukromě umisťované emise v objemu 92,9 milionu EUR. Dne 3. června 2013 přeměnil fond HFSF první a druhou rekapitalizaci na vlastní kapitál a vložil do banky další kapitál ve výši 1 079 milionů EUR (dále jen „rekapitalizace na jaře 2013“).
(13)
Dne 19. prosince 2013 poskytly řecké orgány Komisi informace týkající se podmínek rekapitalizace na jaře 2013.
(14)
Dne 12. června 2014 předložily řecké orgány Komisi konečný plán restrukturalizace banky (dále jen „plán restrukturalizace“). Téhož dne poskytly i informace o pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou. Řecké orgány uvedly, že v rámci režimu podpory řeckých bank zamýšlejí poskytovat bance i nadále podporu v oblasti likvidity, jakož i státní záruky za dluhové nástroje a půjčky státních dluhopisů (6).
(15)
Komise uskutečnila se zástupci řeckých orgánů a banky řadu schůzek, telefonických konferencí a výměn elektronické pošty.
(16)
Řecko souhlasí s tím, aby výjimečně bylo toto rozhodnutí přijato pouze v angličtině.
1.2. POSTUP V SOUVISLOSTI SE STÁTNÍ PODPOROU POSKYTNUTOU TŘEM DRUŽSTEVNÍM BANKÁM
(17)
Dne 3. prosince 2013 Řecko Komisi informovalo o předpokládaném řešení problémů tří družstevních bank, a to Co-operative Bank of Dodecanese (dále jen „Dodecanese Bank“), Co-operative Bank of Evia (dále jen „Evia Bank“) a Co-operative Bank of Western Macedonia (dále jen „Western Macedonia Bank“).
(18)
Dne 4. prosince 2013 si útvary Komise vyžádaly od Řecka informace týkající se předpokládaného řešení problémů tří družstevních bank.
(19)
Řecko předložilo útvarům Komise požadované údaje dne 5. prosince 2013.
(20)
Dne 8. prosince 2013 přikročila řecká centrální banka k řešení problémů tří družstevních bank a převodu vybraných závazků tří družstevních bank na banku Alpha.
(21)
Dne 17. prosince 2013 oznámilo Řecko státní podporu, která byla poskytnuta v rámci řešení problémů tří družstevních bank.
2. POPIS
2.1. BANKA A JEJÍ POTÍŽE
2.1.1. Obecná situace v řeckém bankovním sektoru
(22)
Reálný hrubý domácí produkt (dále jen „HDP“) Řecka od roku 2008 do roku 2012 klesl o 20 %, jak je uvedeno v tabulce 1. Řecké banky proto u úvěrů pro řecké domácnosti a podniky čelily rychle rostoucímu poměru selhání (7). Tento vývoj měl nepříznivý dopad na výkonnost aktiv řeckých bank a měl za následek potřebu dalšího kapitálu.
Tabulka 1
Růst reálného HDP v Řecku, 2008-2013
Řecko
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Růst reálného HDP, %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Zdroj:
Eurostat, k dispozici na internetu na adrese: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(23)
V únoru 2012 zavedlo Řecko program výměny dluhopisů ze strany soukromého sektoru, známý jako „program zapojení soukromého sektoru“. Řecké banky se podílely na programu zapojení soukromého sektoru, v jehož rámci nabídla řecká vláda stávajícím soukromým držitelům dluhopisů nové cenné papíry (včetně nových řeckých státních dluhopisů (dále jen „státní dluhopisy“), cenných papírů navázaných na HDP a dluhopisů vydaných Evropským fondem finanční stability (dále jen „EFFS“)) výměnou za stávající státní dluhopisy, a to s nominální diskontní sazbou ve výši 53,5 % a delší splatností (8). Řecké orgány oznámily výsledky této výměny dluhopisů dne 9. března 2012 (9). Výměna měla pro držitele dluhopisů za následek značné ztráty (které řecká centrální banka u řeckých bank odhadla v průměru na 78 % nominální hodnoty starých státních dluhopisů) a kapitálové potřeby, jež byly zpětně vykázány v účetních závěrkách řeckých bank za rok 2011.
Tabulka 2
Celkové ztráty hlavních řeckých bank v důsledku zapojení soukromého sektoru (v milionech EUR)
Banky
Nominální hodnota státních dluhopisů (1)
Nominální hodnota půjček souvisejících se státem (2)
Celková nominální hodnota (3)=(1)+(2)
Ztráty ze státních dluhopisů v důsledku zapojení soukromého sektoru (4)
Ztráty z půjček souvisejících se státem v důsledku zapojení soukromého sektoru (5)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru (6)=(4)+(5)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru/kapitál core tier 1 (10) (prosinec 2011) (%)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru/celková aktiva (prosinec 2011) (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Emporiki
351
415
766
270
320
590
40,3
2,7
Zdroj:
Řecká centrální banka, zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovního sektoru, prosinec 2012, s. 14.
(24)
Jelikož se řecké banky v důsledku programu zapojení soukromého sektoru a přetrvávající recese potýkaly se značným nedostatkem kapitálu, byly na základě memoranda o ekonomické a finanční politice (dále jen „memorandum“) v rámci druhého ozdravného programu pro Řecko dohodnutého dne 11. března 2012 mezi řeckou vládou, Evropskou unií, Mezinárodním měnovým fondem (MMF) a Evropskou centrální bankou (ECB) poskytnuty finanční prostředky na rekapitalizaci těchto bank. Řecké orgány odhadly celkové potřeby v oblasti rekapitalizace bank a náklady na řešení jejich krize, které mají být financovány z tohoto programu, na 50 miliard EUR (11). Tato částka byla vypočítána na základě zátěžového testu, který řecká centrální banka provedla za období od prosince 2011 do prosince 2014 (dále jen „zátěžový test v roce 2012“), a to podle odhadu úvěrových ztrát, jejž provedla společnost Blackrock (12). Finanční prostředky na rekapitalizaci řeckých bank jsou poskytovány prostřednictvím fondu HFSF. V tabulce 3 je shrnut výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank na základě zátěžového testu v roce 2012.
Tabulka 3
Zátěžový test v roce 2012: kapitálové potřeby hlavních řeckých bank (v milionech EUR)
Banky
Referenční kapitál core tier 1 (prosinec 2011) (1)
Celkové hrubé ztráty v důsledku zapojení soukromého sektoru (prosinec 2011) (2)
Rezervy v souvislosti se zapojením soukromého sektoru (červen 2011) (3)
Odhady hrubé kumulativní ztráty s ohledem na úvěrové riziko (4)
Rezervy na ztráty z úvěrů (prosinec 2011) (5)
Interní tvorba kapitálu (6)
Cílový kapitál core tier 1 (prosinec 2014) (7)
Kapitálové potřeby (8)=(7)-[(1)+(2)+(3)+(4)+(5)+(6)]
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Emporiki
1 462
- 590
71
-6 351
3 969
114
1 151
2 475
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Zdroj:
Řecká centrální banka, zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovního sektoru, prosinec 2012, s. 8.
(25)
Podle memoranda budou moci „banky, které předloží proveditelné plány získání kapitálu, požádat a obdržet veřejnou podporu, a to způsobem, který zachovává pobídky soukromého sektoru k vkládání kapitálu, a snižuje tudíž zátěž pro daňové poplatníky na minimum“ (13). Řecká centrální banka zjistila, že proveditelné plány získání kapitálu předložily pouze čtyři největší banky (Eurobank, National Bank of Greece, banka Piraeus Bank a banka Alpha Bank) (14). V květnu 2012 provedl fond HFSF první překlenovací rekapitalizaci ve prospěch těchto bank.
(26)
Domácí vklady v bankách v Řecku se v období od konce roku 2009 do června 2012 kvůli recesi a politické nejistotě snížily celkem o 37 %. Ve snaze udržet vklady musely tyto banky platit vyšší úrokové sazby. Náklady na vklady rostly, což snižovalo čisté úrokové rozpětí bank. Jelikož řecké banky ztratily přístup na trhy pro financování z jiných (tržních) zdrojů než klientských vkladů, byly zcela závislé na financování poskytovaném Eurosystémem (15), přičemž stále větší část tohoto financování měla podobu nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou, kterou poskytovala řecká centrální banka.
(27)
Dne 3. prosince 2012 zahájilo Řecko provádění programu zpětného odkupu nových státních dluhopisů, které investoři získali v rámci programu zapojení soukromého sektoru, a to za ceny v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty (16). Na tomto programu zpětného odkupu se podílely i řecké banky, což mělo za následek další ztráty v jejich rozvaze, jelikož se většina účetních ztrát (tj. rozdíl mezi tržní hodnotou a nominální hodnotou) zaúčtovaných u těchto nových státních dluhopisů v době provedení programu zapojení soukromého sektoru stala konečnými a nevratnými ztrátami (17).
(28)
V prosinci 2012 provedl fond HFSF druhou překlenovací rekapitalizaci ve prospěch čtyř největších řeckých bank.
(29)
Na jaře 2013 byla překlenovací rekapitalizace čtyř bank přeměněna na stálou rekapitalizaci ve formě kmenových akcií, přičemž fond HFSF držel v každé ze čtyř bank více než 80 % podíl. V případě bank, jimž se podařilo přilákat předem stanovený objem soukromého kapitálu (banka Alpha, banka Piraeus Bank S.A. a National Bank of Greece S.A.), získal HFSF akcie bez hlasovacích práv a soukromým investorům byly s ohledem na akcie fondu HFSF vydány opční listy.
(30)
V červenci 2013 zadala řecká centrální banka poradci provedení diagnostické studie týkající se úvěrových portfolií všech řeckých bank. Poradce provedl u veškerých domácích úvěrových portfolií řeckých bank a rovněž u úvěrů zahraničních poboček a dceřiných společností nesoucích řecké riziko odhady úvěrových ztrát za tříapůlleté období a dobu trvání úvěru. Analýza poskytla odhady úvěrových ztrát na základě dvou makroekonomických scénářů, a to základního scénáře a nepříznivého scénáře. Odhady úvěrových ztrát u zahraničních úvěrových portfolií odhadla řecká centrální banka pomocí některých informací poskytnutých poradcem.
(31)
Na základě posouzení odhadů úvěrových ztrát ze strany poradce zahájila řecká centrální banka na podzim 2013 nový zátěžový test (dále jen „zátěžový test v roce 2013“) s cílem posoudit pevnost kapitálové pozice řeckých bank podle základního scénáře i nepříznivého scénáře. Řecká centrální banka posoudila kapitálové potřeby s technickou podporou druhého poradce.
(32)
Hlavními prvky posouzení kapitálových potřeb v rámci zátěžového testu v roce 2013 byly i) odhady úvěrových ztrát (18) u úvěrových portfolií bank na konsolidovaném základě s ohledem na řecké a zahraniční riziko po odečtení stávajících rezerv na úvěry a ii) odhadovaný provozní zisk bank v období od června 2013 do prosince 2016, a to na základě konzervativní úpravy plánů restrukturalizace, které byly řecké centrální bance předloženy ve čtvrtém čtvrtletí roku 2013. V tabulce 4 je shrnut výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank na konsolidovaném základě podle základního scénáře v rámci zátěžového testu v roce 2013.
Tabulka 4
Zátěžový test v roce 2013: kapitálové potřeby řeckých bank na konsolidovaném základě podle základního scénáře (v milionech EUR)
Banky
Referenční kapitál core tier 1 (červen 2013) (1)
Rezervy na ztráty z úvěrů (červen 2013) (2)
Odhady úvěrových ztrát s ohledem na řecké riziko (3)
Odhady úvěrových ztrát s ohledem na zahraniční riziko (19) (4)
Interní tvorba kapitálu (5)
Poměr kapitálu core tier 1 v rámci zátěžového testu (prosinec 2016) (6)
Kapitálové potřeby (7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (20)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (21)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Zdroj:
Řecká centrální banka, zátěžový test řeckého bankovního sektoru v roce 2013, březen 2014, s. 42.
(33)
Dne 6. března 2014 oznámila řecká centrální banka výsledky zátěžového testu v roce 2013 a požádala banky, aby do poloviny dubna 2014 předložily plány získání kapitálu k pokrytí kapitálových potřeb podle základního scénáře.
(34)
Banky přistoupily k navýšení kapitálu v období od konce března 2013 do počátku května 2014.
2.1.2. Příjemce podpory
(35)
Banka Alpha poskytuje univerzální bankovní služby především v Řecku a v jihovýchodní Evropě (Kypr, Rumunsko, Bulharsko, Srbsko, Albánie a Bývalá jugoslávská republika Makedonie) a také ve Spojeném království. Banka nabízí domácnostem a podnikům celou škálu bankovních a finančních produktů a služeb. Banka působí v oblasti retailového, korporátního a soukromého bankovnictví, správy majetku, pokladny a investičního bankovnictví. Banka je zaregistrována v Řecku a její akcie jsou kotovány na aténské burze cenných papírů. K 30. září 2012 zaměstnávala banka celkem 17 119 osob, z toho přibližně jedna třetina byla zaměstnána v jihovýchodní Evropě a ve Spojeném království a zbývající dvě třetiny byly zaměstnány v Řecku (22).
(36)
Banka se zúčastnila programu zapojení soukromého sektoru a vyměnila státní dluhopisy a půjčky související se státem v nominální hodnotě ve výši 6 043 milionu EUR. Její celkové náklady související se zapojením soukromého sektoru činily přibližně 4 786 milionů EUR před zdaněním a byly v plné výši zaúčtovány v účetní závěrce za rok 2011 (23). Během programu zpětného odkupu v prosinci 2012 prodala banka nové státní dluhopisy, které obdržela v rámci zapojení soukromého sektoru, s vysokou srážkou z nominální hodnoty. Prodej měl za následek ztráty z nových státních dluhopisů.
(37)
Klíčové údaje banky v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a prosinci 2013 (konsolidované údaje) jsou uvedeny v tabulce 5.
Tabulka 5
Klíčové údaje banky Alpha Bank, 2010, 2011, 2012 a 2013
Zisk a ztráta
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
2012 pro forma
(včetně Emporiki)
2013
(včetně Emporiki)
Čisté úrokové výnosy
1 819
1 784
1 397
1 755
1 658
Provozní výnosy celkem
2 249
2 283
1 506
1 826
2 344
Celkové provozní náklady
-1 148
-1 096
-1 179
-1 746
-1 426
Výnosy před tvorbou rezerv
1 101
1 187
327
80
918
Ztráty ze znehodnocení v případě krytí úvěrového rizika
- 885
-1 130
-1 669
-2 802
-1 923
Ztráty ze znehodnocení státních dluhopisů a půjček způsobilých pro zapojení soukromého sektoru
-
-4 789
-
-
-
Záporný goodwill
3 283
Čistý zisk/ztráta
86
-3 810
-1 086
nepouž.
2 922
Vybrané údaje o objemu
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
2012 pro forma
(včetně Emporiki)
2013
(včetně Emporiki)
Celkové úvěry a zálohy poskytnuté klientům (čisté)
49 305
44 876
40 495
55 459
51 678
Vklady
38 293
29 399
28 451
41 348
42 485
Aktiva celkem
66 798
59 148
58 357
76 518
73 697
Vlastní kapitál celkem (24)
5 784
1 966
773
3 423
8 312
Zdroje:
Rok 2013: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/Deltio_Typou_20140310EN.pdf
Rok 2012 na formálním základě: plán restrukturalizace banky Alpha Bank z června 2014, s. 24
Roky 2012 a 2011: finanční výsledky za rok 2012 - konsolidovaná účetní závěrka: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2012_en.pdf
Rok 2010: finanční výsledky za rok 2011 - konsolidovaná účetní závěrka: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2011_en.pdf
(38)
Tabulka 5 ukazuje, že kromě obrovských ztrát, které byly vykázány v roce 2011 v důsledku programu zapojení soukromého sektoru (4 786 milionů EUR (25)), byla banka postižena klesajícími příjmy (mimo jiné kvůli vyšším nákladům na vklady) a vysokými a rostoucími ztrátami ze znehodnocení u úvěrových portfolií v Řecku a v zahraničí. Likvidní pozice banky byla nepříznivě zasažena odlivem vkladů a její poměr úvěrů k vkladům k 31. prosinci 2011 dosáhl 152 % (26), přičemž 34 % její bilanční sumy k tomuto dni financoval Eurosystém (27).
(39)
V rámci zátěžového testu v roce 2013 odhadla řecká centrální banka kapitálové potřeby banky Alpha podle základního scénáře na 262 milionů EUR.
(40)
V březnu 2014 přikročila banka k navýšení kapitálu o 1,2 miliardy EUR v zájmu pokrytí kapitálových potřeb uvedených v 39. bodě odůvodnění a splacení prioritních akcií v držení Řecka ve výši 940 milionů EUR (28). Na rozdíl od navýšení kapitálu banky Eurobank v dubnu 2014 neposkytl fond HFSF bance Alpha závazek týkající se kapitálové injekce v rámci navýšení kapitálu banky v případě nedostatečné poptávky ze strany soukromého sektoru. Navýšení kapitálu banky bylo dosaženo nabídkou vlastního kapitálu bez předkupních práv (tj. navýšení kapitálu se zrušením předkupních práv akcionářů) mezinárodním investorům a prostřednictvím veřejné nabídky v Řecku. Upisovací cena byla stanovena na 0,66 EUR za akcii.
(41)
Po navýšení kapitálu banka dne 17. dubna 2014 oznámila, že od Řecka odkoupila zpět prioritní akcie, a to za celkovou částku ve výši 940 milionů EUR.
2.2. NABYTÍ BANKOVNÍCH ČINNOSTÍ V ŘECKU ZE STRANY BANKY
2.2.1. Nabytí banky Emporiki Bank
(42)
Emporiki Bank byla založena v roce 1882.
(43)
V roce 2000 získala skupina Crédit Agricole v bance Emporiki Bank nejprve 6,7 % podíl. Emporiki Bank se stala dceřinou společností společnosti Crédit Agricole v roce 2006, kdy ta získala kontrolní podíl. V té době navýšila společnost Crédit Agricole svůj podíl v bance Emporiki Bank na 94,99 %.
(44)
Banka Emporiki Bank vykonávala veškeré bankovní činnosti (retailové, korporátní) a působila rovněž v oblasti investičního bankovnictví, správy majetku, správy portfolia a obecných finančních služeb. Banka nabízela v Řecku své služby prostřednictvím sítě 323 poboček a v zahraničí prostřednictvím pobočky na Kypru a prostřednictvím dceřiných společností na Kypru, v Bulharsku, Albánii a Rumunsku (29). K 31. prosinci 2012 zaměstnávala 4 230 osob.
(45)
Banka se zúčastnila programu zapojení soukromého sektoru a vyměnila státní dluhopisy a jiné způsobilé cenné papíry v nominální hodnotě ve výši 766 milionů EUR. Jak dokládá tabulka 2, její celkové náklady v souvislosti se zapojením soukromého sektoru činily 590 milionů EUR před zdaněním a byly v plné výši zachyceny v účetnictví za rok 2011. Jak dokládá tabulka 3, kapitálové potřeby banky Emporiki Bank se odhadovaly na 2 475 milionů EUR a byly vypočítány na základě zátěžového testu v roce 2012, který provedla řecká centrální banka pro období od 31. prosince 2011 do 31. prosince 2014, a to podle odhadu úvěrových ztrát, jejž poskytla společnost Blackrock.
(46)
Dne 12. října 2012 udělil fond HFSF bance Alpha souhlas s nabytím banky Emporiki Bank od společnosti Crédit Agricole.
(47)
Dne 16. října 2012 podepsaly společnost Crédit Agricole a banka Alpha „smlouvu o koupi akcií ze dne 16. října 2012, která byla uzavřena mezi Crédit Agricole S.A. a Alpha Bank S.A. za účelem prodeje a koupě Emporiki Bank of Greece S.A.“. Po provedení hloubkové finanční kontroly vložila společnost Crédit Agricole kapitál v celkové výši 2 893 milionů EUR a upsala v plné výši konvertibilní dluhopis v hodnotě 150 milionů EUR, který vydala banka Alpha (30). Banka Alpha poté získala plně rekapitalizovanou banku Emporiki Bank za jedno euro. Podle smlouvy o koupi akcií nezískala banka Alpha zahraniční dceřiné společnosti banky Emporiki Bank, které zůstaly společnosti Crédit Agricole, s výjimkou kyperské pobočky banky Emporiki Bank, na niž připadala aktiva v hodnotě 0,5 miliardy EUR a která byla součástí činností, které získala banka Alpha.
(48)
K 31. prosinci 2012, po rekapitalizaci ze strany společnosti Crédit Agricole, činil ukazatel kapitálové přiměřenosti banky Emporiki Bank 17,6 % a poměr kapitálu tier 1 činil 13,5 %.
(49)
Dne 1. února 2013 oznámila banka Alpha dokončení převodu celého základního kapitálu banky Emporiki Bank na banku Alpha (31).
(50)
Klíčové údaje banky Emporiki Bank v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a lednu 2013 jsou uvedeny v tabulce 6.
Tabulka 6
Klíčové údaje banky Emporiki Bank, 2010, 2011, 2012 a leden 2013
V miliardách EUR
31. prosince 2010
(konsolidované údaje)
31. prosince 2011
(konsolidované údaje)
Prosinec 2012
(rozsah činností získaných bankou Alpha)
Leden 2013
(rozsah činností získaných bankou Alpha)
Aktiva celkem
26,78
21,7
19,5
18,2
Celkové hrubé úvěry a zálohy poskytnuté klientům
24
23,48
19,85
19,8
Rezervy
2,8
4,4
5
5
Splatné klientům
12,2
11,3
12,68
12,9
Financování poskytnuté Eurosystémem
0,3
1,77
1,2
1,2
Vlastní kapitál celkem
0,9
0,9
1,73
2,3
Ztráta po zdanění
-0,87
-1,76
-1,5
Čisté úvěry/vklady
173,8 %
169,1 %
117,2 %
114,1 %
Zdroje:
Leden 2013: výsledky banky Alpha Bank za rok 2012, prezentace ze dne 27. března 2013 (k dispozici na internetu na adrese: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/2012_FY_Financial_Report1.pdf)
Prosinec 2012: klíčové ukazatele bank Alpha Bank a Emporiki Bank, k dispozici na internetu na adrese: http://www.alpha.gr/page/default.asp?id=9&la=2
Roky 2011 a 2010: konsolidovaná účetní závěrka banky Emporiki Bank k 31. prosinci 2011
2.2.2. Nabytí vybraných závazků tří družstevních bank
(51)
Dne 8. prosince 2013 se řecká centrální banka rozhodla přikročit k řešení problémů tří družstevních bank, Dodecanese Bank, Evia Bank a Western Macedonia Bank.
(52)
Řecká centrální banka přistoupila ke koupi a převzetí (32), kdy jsou všechny vklady, včetně mezibankovních vkladů, a pohledávky a závazky vůči Řeckému fondu pro záruky za vklady a investice (nikoli však úvěry) převedeny na nabyvatele. Řecká centrální banka se obrátila na čtyři systémově důležité řecké banky, jelikož podle řecké centrální banky by vklady měly být převedeny na plně rekapitalizované instituce. Závazné nabídky předložily dne 5. prosince 2013 pouze banka Alpha a Eurobank. Řecká centrální banka upřednostnila nabídku banky Alpha. Banka Alpha nabídla jako úplatu částku odpovídající 2,1 % převedených vkladů.
2.2.2.1. Dodecanese Bank
(53)
Dodecanese Bank byla založena v roce 1994.
(54)
Dne 22. července 2013 požádala řecká centrální banka banku Dodecanese Bank, aby obnovila svůj poměr kapitálu core tier 1. Banka Dodecanese Bank přikročila k navýšení kapitálu prostřednictvím veřejné nabídky družstevních akcií. Podle nabídkového oběžníku se poměr kapitálu core tier 1 banky Dodecanese Bank vypočítaný na základě finančních údajů této banky k 30. červnu 2013 odhadoval na 3,5 %, byl proto nižší než minimální požadavky na kapitálovou přiměřenost, které stanovila řecká centrální banka. S ohledem na navýšení kapitálu se však nepodařilo přilákat dostatečnou poptávku ze strany investorů.
(55)
Z tohoto důvodu přikročila řecká centrální banka dne 8. prosince 2013 k řešení krize banky Dodecanese Bank. Licence banky Dodecanese Bank byla odebrána a banka vstoupila do likvidace (33). Vybrané závazky banky Dodecanese Bank byly převedeny na banku Alpha (34). Podle řecké centrální banky (35) činila reálná hodnota převedených aktiv přibližně 6 milionů EUR, zatímco reálná hodnota převedených závazků činila 255 milionů EUR, takže mezera ve financování (36) dosáhla 249 milionů EUR. Mezeru ve financování pokryl fond HFSF podle § 63 písm. D) bodu 13 zákona č. 3601/2007. V prosinci 2013 pokryl fond HFSF dvě třetiny celkové mezery ve financování, to znamená 166 milionů EUR, ve formě dluhopisů (obligací) EFSF a zavázal se, že zbývající částku ve výši 83 milionů EUR uhradí po konečném určení mezery ve financování. Dne 16. června 2014 řecká centrální banka určila, že konečná mezera ve financování banky Dodecanese Bank činí 258,5 milionu EUR. Fond HFSF pokryje neuhrazenou část mezery ve financování.
(56)
K 30. září 2013 zaměstnávala banka Dodecanese Bank 132 osob a měla jedenáct poboček. V rámci řešení problémů nepřevzala banka Alpha žádné pobočky banky Dodecanese Bank, nýbrž uvedla, že zachová fyzickou přítomnost v oblastech, v nichž nedochází k překrývání sítí (tj. na čtyřech ostrovech, na nichž neexistují žádné jiné banky), a pronajme čtyři malé pobočky, které spravuje likvidátor. Zaměstnanci banky Dodecanese Bank byli propuštěni a někteří z nich byli znovu zaměstnáni bankou Alpha.
2.2.2.2. Evia Bank
(57)
Evia Bank byla založena v roce 1995.
(58)
Dne 22. července 2013 požádala řecká centrální banka banku Evia Bank, aby obnovila poměr svého kapitálu core tier 1. Banka Evia Bank přikročila k navýšení kapitálu prostřednictvím veřejné nabídky družstevních akcií. Podle nabídkového oběžníku se poměr kapitálu core tier 1 banky Evia Bank vypočítaný na základě finančních údajů této banky k 30. červnu 2013 odhadoval na 1,8 %, byl tudíž nižší než minimální požadavky na kapitálovou přiměřenost, které stanovila řecká centrální banka. S ohledem na navýšení kapitálu se však nepodařilo přilákat dostatečnou poptávku ze strany investorů.
(59)
Z tohoto důvodu přikročila řecká centrální banka dne 8. prosince 2013 k řešení problémů banky Evia Bank. Licence banky Evia Bank byla odebrána a banka vstoupila do likvidace (37). Vybrané závazky banky Evia Bank byly převedeny na banku Alpha (38). Podle řecké centrální banky (39) činila reálná hodnota převedených aktiv 2 miliony EUR, zatímco reálná hodnota převedených závazků činila 98 milionů EUR, takže mezera ve financování dosáhla 96 milionů EUR. Mezeru ve financování pokryl fond HFSF podle § 63 písm. D) bodu 13 zákona č. 3601/2007. V prosinci 2013 pokryl fond HFSF dvě třetiny celkové mezery ve financování, to znamená 64 milionů EUR, ve formě dluhopisů EFSF a zavázal se, že zbývající částku ve výši 32 milionů EUR uhradí po konečném určení mezery ve financování. Dne 16. června 2014 řecká centrální banka určila, že konečná mezera ve financování banky Evia Bank činí 105 milionů EUR. Fond HFSF pokryje neuhrazenou část mezery ve financování.
K 30. září 2013 zaměstnávala banka Evia Bank 59 osob a měla čtyři pobočky. Banka Alpha nepřevzala žádné pobočky banky Evia Bank. Zaměstnanci banky Evia Bank byli propuštěni a někteří z nich byli znovu zaměstnáni bankou Alpha.
2.2.2.3. Western Macedonia Bank
(60)
V roce 1995 byla založena společnost Development Credit Cooperative Society of Prefecture of Kozani. Od roku 2008 fungovala tato družstevní společnost pod novým názvem „Cooperative Bank of Western Macedonia“.
(61)
Dne 22. července 2013 požádala řecká centrální banka banku Western Macedonia Bank, aby obnovila poměr svého kapitálu core tier 1. Western Macedonia Bank přikročila k navýšení kapitálu prostřednictvím veřejné nabídky družstevních akcií. Podle nabídkového oběžníku se poměr kapitálu core tier 1 banky Western Macedonia Bank vypočítaný na základě finančních údajů této banky k 30. září 2013 odhadoval na -11 %, byl proto nižší než minimální požadavky na kapitálovou přiměřenost, které stanovila řecká centrální banka. S ohledem na navýšení kapitálu se však nepodařilo přilákat dostatečnou poptávku ze strany investorů.
(62)
Z tohoto důvodu přikročila řecká centrální banka dne 8. prosince 2013 k řešení problémů banky Western Macedonia Bank. Licence banky Western Macedonia Bank byla odebrána a banka vstoupila do likvidace (40). Vybrané závazky banky Western Macedonia Bank byly převedeny na banku Alpha (41). Podle řecké centrální banky (42) činila reálná hodnota převedených aktiv 2 miliony EUR, zatímco reálná hodnota převedených závazků činila 84 milionů EUR, takže mezera ve financování dosáhla 82 milionů EUR. Mezeru ve financování pokryl fond HFSF podle § 63 písm. D) bodu 13 zákona č. 3601/2007. V prosinci 2013 pokryl fond HFSF dvě třetiny celkové mezery ve financování, to znamená 55 milionů EUR, ve formě dluhopisů EFSF a zavázal se, že zbývající částku ve výši 27 milionů EUR uhradí po konečném určení mezery ve financování.
(63)
K 30. září 2013 zaměstnávala banka Western Macedonia Bank 36 osob a měla tři pobočky. Banka Alpha nepřevzala žádné pobočky banky Western Macedonia Bank. Zaměstnanci banky Western Macedonia Bank byli propuštěni a někteří z nich byli znovu zaměstnáni bankou Alpha.
(64)
Klíčové údaje tří družstevních bank jsou uvedeny v tabulce 7.
Tabulka 7
Klíčové údaje tří družstevních bank (v mil. EUR)
(A)
(B)
(C)
(D) = (B)-(A)
(E) = 2,1 %* (C)
Reálná hodnota převedených aktiv
Reálná hodnota převedených závazků
Z toho převedené vklady
Počáteční mezera ve financování
Úplata
(2,1 % převedených vkladů)
Dodecanese Bank
6
255
255
249
5
Evia Bank
2
98
95
96
2
Western Macedonia Bank
2
84
82
82
2
Celkem
427
9
Zdroje:
Rozhodnutí výboru pro úvěry a pojištění při řecké centrální bance č. 97/1, 97/2, 97/3 ze dne 8. 2. 2013.
Rozhodnutí výboru pro opatření k řešení problémů při řecké centrální bance č. 14/1, 14/2, 14/3, 14/4, 14/5 14/6, 14/7, 14/8 ze dne 8. 12. 2013.
2.2.3. Nabytí Citibank Greece
(65)
Citibank International byla založena v roce 1812. V Řecku byla Citibank založena v roce 1964, a to především k uspokojování potřeb námořního odvětví a podnikového sektoru. V roce 1980 začala Citibank Greece rozšiřovat svou činnost v oblasti retailového bankovnictví. V současnosti působí Citibank Greece ve spotřebitelské i podnikové oblasti a v celé zemi provozuje síť dvaceti poboček.
(66)
Dne 29. května 2014 obdržel fond HFSF žádost banky Alpha o udělení souhlasu s nabytím banky Citibank Greece, včetně Diners Club Greece (dále jen „Diners“) (43).
(67)
Banka Alpha oznámila záměr odkoupit činnosti banky Citibank Greece, včetně úvěrů klientů (za čistou celkovou částku ve výši 442 milionů EUR a nesplácené půjčky v hodnotě 1 115 milionů EUR měly být plně odepsány), vkladů klientů (v celkové hodnotě 1 067 milionů EUR), spravovaných aktiv (1 186 milionů EUR), maloobchodních poboček, sítě bankomatů (44) a zaměstnanců (45). Banka Alpha rovněž oznámila, že má v úmyslu odkoupit veškerý kmenový akciový kapitál Diners.
(68)
Cena byla stanovena na 2 miliony EUR.
(69)
Dne 5. června 2014 udělil fond HFSF souhlas s nabytím Citibank Greece bankou Alpha.
2.3. OPATŘENÍ PODPORY
2.3.1. Opatření podpory, která byla provedena ve prospěch banky Alpha v rámci režimu podpory řeckých bank (opatření L1 a A)
(70)
V rámci režimu podpory řeckých bank, rekapitalizačního opatření, opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů obdržela banka několik forem podpory.
2.3.1.1. Státní podpora v oblasti likvidity v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (opatření L1)
(71)
Banka měla a má i nadále prospěch z podpory v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů. Na tuto podporu se bude v tomto rozhodnutí odkazovat jako na „opatření L1“. K 30. listopadu 2011 činily záruky poskytnuté bance Alpha přibližně 14,0 miliard EUR. K 30. září 2011 měla banka Alpha prospěch z půjček státních dluhopisů v hodnotě 1,6 miliardy EUR (46).
(72)
V plánu restrukturalizace banky, který řecké orgány předložily Komisi dne 12. června 2014, naznačily řecké orgány záměr pokračovat v období restrukturalizace v poskytování záruk a půjček státních dluhopisů v rámci režimu podpory řeckých bank.
2.3.1.2. Rekapitalizace provedená státem v rámci rekapitalizačního opatření (opatření A)
(73)
V květnu 2009 obdržela banka Alpha na základě rekapitalizačního opatření v rámci režimu podpor řeckých bank kapitálovou injekci v hodnotě 940 milionů EUR (opatření A). Tato kapitálová injekce odpovídala přibližně 2 % rizikově vážených aktiv (47) banky Alpha v té době.
(74)
Rekapitalizace měla podobu prioritních akcií, které upsalo Řecko, a to s 10 % kupónem a pětiletou splatností.
(75)
Banka dne 17. dubna 2014 odkoupila zpět prioritní akcie, jak je popsáno v 41. bodě odůvodnění.
2.3.2. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(76)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity představuje mimořádné opatření, jež solventní finanční institucí, která čelí dočasným problémům s likviditou, umožňuje získat od Eurosystému financování, přičemž tato operace není součástí jednotné měnové politiky. Úroková sazba, kterou finanční instituce hradí za nouzovou pomoc v oblasti likvidity, je o […] (48) bazických bodů vyšší než úroková sazba, kterou hradí za běžné refinancování poskytnuté centrální bankou.
(77)
Za program nouzové pomoci v oblasti likvidity odpovídá řecká centrální banka, což znamená, že veškeré náklady a rizika spojená s poskytováním této pomoci nese řecká centrální banka. Řecko poskytlo řecké centrální bance státní záruku, která se vztahuje na celou částku nouzové pomoci v oblasti likvidity, kterou řecká centrální banka poskytne (49). Přijetí § 50 odst. 7 zákona č. 3943/2011, kterým se mění § 65 odst. 1 zákona č. 2362/1995, umožnilo ministru financí poskytnout řecké centrální bance jménem státu záruky za účelem zajištění pohledávek řecké centrální banky za úvěrovými institucemi. Banky, které využívají nouzovou pomoc v oblasti likvidity, musí státu hradit za záruku poplatek ve výši […] bazických bodů.
(78)
K 31. prosinci 2011 využívala banka Alpha nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou ve výši 6,7 miliardy EUR (50) a k 31. prosinci 2012 pak ve výši 23,6 miliardy EUR (51).
2.3.3. Opatření podpory provedená ve prospěch banky Alpha prostřednictvím fondu HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(79)
Od roku 2012 měla banka prospěch z několika opatření kapitálové podpory, která provedl fond HFSF. Přehled těchto opatření podpory je uveden v tabulce 8.
Tabulka 8
Opatření podpory, která byla ve prospěch banky Alpha provedena prostřednictvím fondu HFSF
První překlenovací restrukturalizace - květen 2012
Druhá překlenovací restrukturalizace - prosinec 2012
Písemný závazek - prosinec 2012
Účast HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 - květen 2013
Opatření
B1
B2
B3
B4
Částka
(v mil. EUR)
1 900
1 042
1 629
4 021
2.3.3.1. První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(80)
Podrobný popis první překlenovací rekapitalizace v květnu 2012 (opatření B1) je uveden ve 14. až 32. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha (52). Souvislosti a hlavní prvky tohoto opatření jsou uvedeny v tomto oddíle.
(81)
Dne 20. dubna 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek týkající se jeho účasti na plánovaném navýšení kapitálu banky s částkou ve výši 1,9 miliardy EUR.
(82)
V rámci opatření B1 převedl fond HFSF dne 28. května 2012 na banku dluhopisy EFSF v hodnotě 1,9 miliardy EUR v souladu s ustanoveními o překlenovací rekapitalizaci obsaženými v zákoně č. 3864/2010 o zřízení fondu HFSF (dále jen „zákon o fondu HFSF“). Dluhopisy EFSF převedenými na banku Alpha byly dluhopisy EFSF s variabilní úrokovou sazbou se splatností šest a deset let, které byly vydány dne 19. dubna 2012. V 48. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha Komise uvedla, že „překlenovací rekapitalizace dokončená dne 28. května 2012 je provedením závazné povinnosti uvedené v písemném závazku, a je tak pokračováním téže podpory“. Částky uvedené v písemném závazku i částky poskytnuté v rámci první překlenovací rekapitalizace byly řeckou centrální bankou vypočítány tak, aby bylo zajištěno, že banka Alpha dosáhne k 31. prosinci 2011, tj. datu zpětného zaúčtování překlenovací rekapitalizace do účetnictví banky, celkového kapitálového poměru ve výši 8 %. Jak je patrné z tabulky 3, opatření B1 pokrylo pouze omezenou část celkových kapitálových potřeb, které byly zjištěny v rámci zátěžového testu v roce 2012. Předpokládalo se, že banka získá další kapitál navýšením kapitálu v budoucnu a překlenovací rekapitalizace měla pouze zachovat způsobilost banky pro financování ECB do doby, než dojde k navýšení kapitálu.
(83)
Pro období ode dne první překlenovací rekapitalizace do dne přeměny první překlenovací rekapitalizace na kmenové akcie a jiné konvertibilní finanční nástroje stanovila dohoda, která byla před úpisem uzavřena mezi bankou a fondem HFSF, že banka bude fondu HFSF hradit roční poplatek z nominální hodnoty dluhopisů EFSF ve výši 1 % a že se výplaty kupónů a vzniklých úroků z dluhopisů EFSF za toto období budou započítávat jako dodatečný kapitálový příspěvek fondu HFSF poskytnutý bance (53).
2.3.3.2. Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(84)
Na podzim 2012 vykázala banka další ztráty. Její kapitál se proto opět snížil pod minimální kapitálové požadavky, které se vyžadovaly, aby byla i nadále způsobilá pro refinancování poskytované ECB.
(85)
V důsledku toho byla nezbytná druhá překlenovací rekapitalizace. Dne 21. prosince 2012 provedl fond HFSF druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 042 milionů EUR (opatření B2), a to opět převedením dluhopisů EFSF na banku.
2.3.3.3. Písemný závazek ze dne 21. prosince 2012 (opatření B3)
(86)
Kromě druhé překlenovací rekapitalizace poskytl fond HFSF dne 21. prosince 2012 bance písemný závazek týkající se jeho účasti na navýšení základního kapitálu banky a na konvertibilních nástrojích, které mají být vydány, a to s celkovou částkou až do výše 1 629 milionů EUR (opatření B3).
(87)
Dvě překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a dodatečná částka přislíbená v prosinci 2012 (opatření B3) znamenaly, že se fond HFSF zavázal pokrýt celkové kapitálové potřeby, které byly zjištěny během zátěžového testu v roce 2012 (4 571 milionů EUR (54)).
2.3.3.4. Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 (opatření B4)
(88)
Dne 16. dubna 2013 schválila valná hromada akcionářů banky navýšení základního kapitálu banky. Dne 1. května 2013 banka oznámila, že emise s přednostním právem v hodnotě 457 milionů EUR byla upsána v plné výši a že bylo zahájeno soukromé umisťování s částkou ve výši 93 milionů EUR, a to za cenu ve výši 0,44 EUR za jednu novou akcii (55).
(89)
Dne 3. června 2013 oznámila banka ukončení emise s přednostním právem a rovněž úplné přidělení v rámci soukromého umisťování (56). Celková účast soukromého sektoru na navýšení základního kapitálu banky činila 550 milionů EUR.
(90)
K témuž dni banka rovněž oznámila, že fond HFSF upíše 9 138 636 364 akcií za cenu 0,44 EUR za akcii. V rámci rekapitalizace na jaře 2013 proto fond HFSF vložil do banky kapitál ve formě kmenových akcií v celkové výši 4 021 milionů EUR (opatření B4). Tato částka odpovídá součtu opatření B1, B2 a B3 po odečtení hodnoty soukromé účasti. Akcie, které fond HFSF držel, mu přiznávaly omezené hlasovací právo, jelikož celková soukromá účast na navýšení kapitálu dosáhla 12 %. Zákon o fondu HFSF stanovil, že si soukromí investoři ponechají kontrolu nad bankou, pokud vloží více než 10 % kapitálu, který banka potřebuje. Fond HFSF si však ponechá plná hlasovací práva v případě klíčových rozhodnutí společnosti.
(91)
Navýšením základního kapitálu banky Alpha (opatření B4) byly první a druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) přeměněny na stálou rekapitalizaci a částečně byl proveden závazek týkající se poskytnutí další kapitálové podpory (opatření B3).
(92)
Cena nových akcií byla stanovena na 50 % průměrné ceny odpovídající burzovnímu kurzu za posledních 50 obchodních dnů před stanovením ceny nabídky vážené podle příslušných objemů obchodu. V důsledku opačného štěpení akcií (57), o němž rozhodli akcionáři na mimořádné valné hromadě dne 16. dubna 2012 (58), byla cena nových akcií stanovena na 0,44 EUR za akcii.
(93)
Po rekapitalizaci na jaře 2013 se fond HFSF stal největším akcionářem banky s podílem ve výši 83,66 % (59). Fond HFSF vydal 1 233 503 482 opčních listů a poskytl soukromým investorům jeden opční list na každou upsanou akcii, a to bez protiplnění (60). Každý opční list přiznává právo na nákup 7,40 akcií fondu HFSF, a to ve stanovených intervalech a za realizační ceny. Datum prvního uplatnění bylo stanoveno na 10. prosince 2013 a poté mohou být opční listy uplatněny až do 10. prosince 2017 dvakrát ročně. Realizační cena se rovná upisovací ceně ve výši 0,44 EUR navýšené o roční úrokovou sazbu (4 % za první rok, 5 % za druhý rok, 6 % za třetí rok, 7 % za čtvrtý rok a za posledních šest měsíců 8 % ročně) (61).
(94)
Zákon o fondu HFSF, který byl v roce 2014 pozměněn, stanoví, že v případě emise s přednostním právem lze upravit pouze realizační ceny opčních listů. Každá takováto úprava se mimoto musí uskutečnit následně a pouze do výše realizovaných výnosů z prodeje předkupních práv fondu HFSF. V případě navýšení základního kapitálu bez předkupních práv není úprava možná.
2.3.4. Opatření státní podpory ve prospěch tří družstevních bank
(95)
Jak již bylo uvedeno v oddíle 2.2.2, mezera ve financování u Dodecanese Bank, Evia Bank a Western Macedonia Bank byla řeckou centrální bankou odhadnuta na 249 milionů EUR, 96 milionů EUR resp. 82 milionů EUR. Celková výše mezery ve financování byla proto odhadnuta na 427 milionů EUR. Tuto částku uhradil fond HFSF, který bance Alpha poskytl dluhopisy EFSF v odpovídající hodnotě.
2.4. PLÁN RESTRUKTURALIZACE
(96)
Dne 12. června 2014 předložilo Řecko plán restrukturalizace banky Alpha, který objasňuje, jak hodlá banka jakožto subjekt vzniklý po nabytí banky Emporiki Bank a vkladů tří řeckých družstevních bank obnovit svou dlouhodobou životaschopnost.
2.4.1. Domácí operace
(97)
Na základě plánu restrukturalizace se banka zaměří na své hlavní bankovní činnosti v Řecku. Zatímco na mezinárodní operace banky připadalo v prosinci 2009 více než 20 % celkových aktiv a v červnu 2013 pak 15 % celkových aktiv (62), tento podíl by se měl na konci roku 2018 snížit přibližně na […] (63).
(98)
Hlavní prioritou banky je obnovení ziskovosti a životaschopnosti bankovních činností v Řecku. Za tímto účelem zahrnuje plán restrukturalizace řadu opatření, která mají zlepšit provozní efektivitu banky a čisté úrokové rozpětí, a rovněž opatření zlepšující její kapitálovou pozici a strukturu rozvahy.
(99)
Co se týká provozní efektivity, banka zahájila rozsáhlý program racionalizace již před nabytím banky Emporiki Bank a tří řeckých družstevních bank. V období od 31. prosince 2010 do 30. září 2012 omezila banka svou fyzickou přítomnost v Řecku. Banka snížila počet poboček z 458 v roce 2010 na 426 v roce 2012 (64) a v témže období snížila i počet pracovníků v oblasti bankovních a nebankovních činností v Řecku o několik set osob (65).
(100)
Banka plánuje, že v období od prosince 2012 do prosince 2017 počet poboček v Řecku dále sníží z 739 na […]. Počet zaměstnanců v oblasti bankovních a nebankovních činností v Řecku se sníží z 11 435 na […] (66).
(101)
Vyšší efektivnost z hlediska poboček a pracovníků pomůže snížit celkové náklady banky na činnosti v Řecku o […] %, a to z částky ve výši 1 345 milionů EUR na formálním základě v roce 2012 na […] milionů EUR v roce 2017 (67). V důsledku toho klesne předpokládaný poměr nákladů k výnosům u bankovních činností v Řecku na konci období restrukturalizace pod […] %.
(102)
Plán restrukturalizace rovněž popisuje, jak banka sníží své náklady na financování, což představuje hlavní prvek obnovení životaschopnosti. Banka očekává, že v důsledku stabilnějšího prostředí, a zejména očekávané stabilizace a oživení řeckého hospodářství, které má od roku 2014 opět růst, bude moci u vkladů platit nižší úrokové sazby. Úroky hrazené u vkladů (průměr úrokových sazeb u termínovaných vkladů, vkladů na požádání a spořících vkladů) se mají v Řecku podle očekávání snižovat. Tohoto snížení bude dosaženo zejména hrazením mnohem nižších úrokových sazeb u termínovaných vkladů. Stejně tak se sníží závislost banky na nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a širším financování poskytovaném Eurosystémem, a to z 32 % jejích celkových aktiv v roce 2012 na pouhých […] % v roce 2017 (68).
(103)
V plánu restrukturalizace se předpokládá, že banka posílí rovněž svou rozvahu. Její poměr čistých úvěrů k vkladům v Řecku se v roce 2018 sníží na […] % (ze 131 % v roce 2012 (69)), zatímco kapitálová přiměřenost se bude dále zlepšovat.
(104)
Další prioritou banky je řízení nesplácených půjček. Banka zlepší své úvěrové procesy, a to z hlediska vzniku úvěrů (lepší zajištění kolaterálem, nižší limity) i řízení nesplácených půjček. Míra nesplácených půjček v roce 2014 dosáhne […] % a poté se začne snižovat s očekávanou mírou ve výši přibližně […] % na konci období restrukturalizace (70). Náklady rizika (snížení hodnoty) se sníží z 2 799 milionů EUR v roce 2012 na formálním základě (tj. včetně banky Emporiki Bank) na […] milionů EUR v roce 2018 (71), a to v důsledku oživení řeckého hospodářství.
(105)
Vyšší provozní efektivita, zvýšení čistého úrokového rozpětí a nižší náklady rizika bance umožní dosáhnout v Řecku zisku, a to počínaje od roku 2015. […]. Návratnost vlastního kapitálu v Řecku v roce 2018 dosáhne […] % (72).
2.4.2. Mezinárodní bankovní činnosti
(106)
Banka již začala zmenšovat a restrukturalizovat svou mezinárodní síť. V srpnu 2013 prodala banka svou ukrajinskou dceřinou společnost. Počet poboček v jihovýchodní Evropě se snížil z 622 v roce 2009 na 488 v roce 2012 (73).
(107)
Banka bude svou mezinárodní síť dále restrukturalizovat a zmenšovat. Banka hodlá snížit objem svých mezinárodních aktiv na […] miliard EUR. K dosažení tohoto cíle banka uváží jakoukoli kombinaci odprodejů nebo zmenšení svého portfolia. Předpokládaný objem mezinárodních aktiv banky představuje snížení o […] % v porovnání s jejími zahraničními aktivy k 31. prosinci 2012 […].
(108)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje nutnost snížit závislost zahraničních dceřiných společností na mateřské společnosti v Řecku, pokud jde o likvidní pozici. Vnitroskupinové financování zahraničních dceřiných společností se mezi roky 2013 a 2017 sníží z 4 172 milionů EUR na […] milionů EUR (74).
(109)
K zvýšení ziskovosti zahraničních činností plánuje banka provádění programu významného snižování nákladů u mezinárodní sítě se snížením počtu poboček a zaměstnanců. Například v […] bude uzavřeno […] poboček z celkem […] a mezi rokem 2012 a 2018 se počet pracovníků sníží o […] osob (-[…]) (75).
(110)
Návratnost vlastního kapitálu v důsledku toho dosáhne […] (76).
2.4.3. Získání soukromého kapitálu a příspěvek stávajících akcionářů a podřízených věřitelů
(111)
Bance se podařilo získat značné objemy kapitálu na trhu, a snížila tudíž výši státní podpory, kterou potřebovala.
(112)
Banka získala v roce 2009 určitý soukromý kapitál prostřednictvím emise s přednostním právem, a to ve výši 986 milionů EUR (77). Jak je uvedeno v 89. bodě odůvodnění, bance se prostřednictvím rekapitalizace na jaře 2013 rovněž podařilo získat kapitál od soukromých investorů. V důsledku rekapitalizace na jaře 2013 došlo taktéž k významnému zředění podílů dřívějších akcionářů, jelikož po rekapitalizaci na jaře 2013 získal fond HFSF 83,66 % akcií banky, zatímco dřívější akcionáři mají pouze 4,9 % podíl. Od roku 2008 nebyly vyplaceny žádné dividendy v hotovosti.
(113)
V březnu 2014 získala banka na trhu kapitál ve výši 1,2 miliardy EUR k pokrytí svých dodatečných kapitálových potřeb a splacení prioritních akcií v držení Řecka. Tyto nové akcie byly vydány s vyšší cenou za akcii, než byla cena, kterou fond HFSF zaplatil v rámci rekapitalizace na jaře 2013.
(114)
Dne 20. dubna 2012 nabídla banka zpětný odkup cenných papírů zahrnovaných do kapitálu tier 1, cenných papírů zahrnovaných do vyšší třídy tier 2 a cenných papírů zahrnovaných do nižší třídy tier 2 za kupní ceny ve výši 40 %, 60 % resp. 60 % jejich příslušné nominální hodnoty v hotovosti. Tato cena zpětného odkupu byla stanovena na základě tržní hodnoty nástrojů a obsahovala prémii nepřesahující deset procentních bodů, což mělo investory podnítit k účasti na zpětném odkupu. Dne 7. května 2012 oznámila banka výsledky zpětného odkupu (78). Účast dosáhla celkem 66 % a celkový kapitálový zisk činil 333 milionů EUR. Dne 19. dubna 2013 oznámila banka další opatření v rámci řízení závazků v nominální hodnotě 316 milionů EUR. Banka nabídla zpětný odkup cenných papírů zahrnovaných do kapitálu tier 1, cenných papírů zahrnovaných do vyšší třídy tier 2 a cenných papírů zahrnovaných do nižší třídy tier 2 za kupní ceny ve výši 35 %, 55 % resp. 55 % jejich příslušné nominální hodnoty v hotovosti. Cena zpětného odkupu byla stanovena na základě tržní hodnoty nástrojů a obsahovala prémii nepřesahující deset procentních bodů, což mělo investory podnítit k účasti na zpětném odkupu. Míra účasti dosáhla 58 % a kapitálový zisk činil 103 milionů EUR.
(115)
V důsledku těchto dvou zpětných odkupů se částka nesplacených podřízených a hybridních dluhových nástrojů snížila z 985 milionů EUR na 134 milionů EUR.
2.5. ZÁVAZKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ
(116)
Dne 12. června 2014 přijalo Řecko závazek, že banka a její přidružené společnosti provedou plán restrukturalizace, který byl předložen téhož dne, a poskytlo další závazky týkající se provádění plánu restrukturalizace. V tomto oddíle jsou shrnuty závazky, které jsou uvedeny v příloze.
(117)
Řecko se za prvé zavázalo, že banka bude restrukturalizovat své obchodní činnosti v Řecku, a stanovilo maximální počet poboček a zaměstnanců a rovněž maximální výši celkových nákladů, kterých má být dosaženo k 31. prosinci 2017 (79).
(118)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka sníží své náklady na vklady získané v Řecku a k 31. prosinci 2017 bude splňovat maximální poměr čistých úvěrů k vkladům (80).
(119)
Co se týká zahraničních dceřiných společností banky, Řecko přijalo závazek, že jim banka nebude poskytovat další kapitálovou podporu, nebudou-li splněny předem stanovené podmínky. Řecko se rovněž zavázalo, že do 30. června 2018 banka významně sníží svá mezinárodní aktiva (81).
(120)
Řecko se zavázalo, že banka odprodá řadu cenných papírů a sníží velikost portfolia soukromého kapitálu. Až na omezené výjimky nebude banka mimoto nakupovat cenné papíry spekulativního stupně (82).
(121)
Řecko přijalo řadu závazků týkajících se správy a řízení banky. Řecko se zavázalo omezit odměny zaměstnanců a vedoucích pracovníků banky a zajistit, aby banka dodržovala řecké právní předpisy týkající se správy a řízení společností a vytvořila efektivní a přiměřenou organizační strukturu (83).
(122)
Řecko přijalo rovněž závazek, že banka bude prosazovat vysoce kvalitní úvěrovou politiku s cílem zajistit, aby byla rozhodnutí o poskytnutí úvěrů a jejich restrukturalizaci zaměřena na dosažení co nejvyšší životaschopnosti a ziskovosti banky. Řecko se zavázalo, že banka bude splňovat vysoké standardy, pokud jde o sledování úvěrového rizika a restrukturalizaci úvěrů (84).
(123)
Řada závazků se týká operací banky se spřízněnými dlužníky. Tyto závazky mají zajistit, aby se banka neodchylovala od obezřetných bankovních postupů při poskytování nebo restrukturalizaci úvěrů pro zaměstnance, vedoucí pracovníky a akcionáře, jakož i pro veřejné subjekty, politické strany a mediální společnosti (85).
(124)
Řecko se také zavázalo, že banka bude dodržovat některá omezení týkající se chování, jako je zákaz výplaty kupónů a dividend, zákaz akvizic a zákaz odkazování na státní podporu v reklamě (86).
(125)
Tyto závazky bude do 31. prosince 2018 sledovat kontrolní správce.
(126)
Řecko uvedlo, že před případným zpětným odkupem opčních listů ze strany banky nebo jiného státního subjektu včetně fondu HFSF požádá Komisi o souhlas (87).
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍHO SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(127)
Dne 27. července 2012 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení s cílem ověřit, zda byly splněny podmínky sdělení o bankovnictví z roku 2008 (88) týkající se vhodnosti, nezbytnosti a přiměřenosti první překlenovací rekapitalizace, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Alpha (opatření B1).
(128)
Co se týká vhodnosti opatření, vzhledem ke skutečnosti, že podpora byla poskytnuta po předchozí rekapitalizaci a pomoci v oblasti likvidity, a vzhledem k dlouhému období záchrany vyslovila Komise pochybnosti, zda banka přijala veškerá možná opatření, aby zamezila potřebě podpory v budoucnu (89). Komisi mimoto nebylo jasné, kdo bude banku kontrolovat, jakmile první překlenovací rekapitalizaci nahradí stálá rekapitalizace (90), jelikož se banka mohla dostat buď pod kontrolu státu, nebo pod kontrolu menšinových soukromých vlastníků. Komise podotkla, že chce zajistit, aby se v žádném případě nezhoršila kvalita řízení banky, a zejména jejího úvěrového procesu.
(129)
Co se týká nezbytnosti první překlenovací rekapitalizace, v 66. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha Komise zpochybnila, zda byla přijata veškerá možná opatření, aby banka zamezila potřebě opětovné podpory v budoucnu. Jelikož nebyla jistá doba trvání překlenovací rekapitalizace, nemohla Komise vyvodit závěr, zda je dostatečná a zda vyhovuje zásadám týkajícím se protiplnění a sdílení nákladů podle pravidel státní podpory. Jelikož v době přijetí rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha nebyly známy podmínky přeměny první překlenovací rekapitalizace na stálou rekapitalizaci, nemohla je Komise posoudit.
(130)
Co se týká přiměřenosti opatření, Komise vyslovila pochybnosti, zda byla ve vztahu k první překlenovací rekapitalizaci přijata dostatečná ochranná opatření (zákaz odkazování na státní podporu v reklamě, zákaz výplaty kupónů a dividend, zákaz uplatňování opcí a zákaz zpětného odkupu, jak bylo popsáno v 71. bodě rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha). V 72. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha Komise mimoto uvedla, že neexistence pravidel bránících fondu HFSF v koordinaci čtyř největších bank (tj. banky Alpha, Eurobank, National Bank of Greece a Piraeus Bank) a neexistence přiměřených záruk, které zabrání sdílení obchodně citlivých informací, může vést k narušení hospodářské soutěže. Komise proto navrhla jmenování kontrolního správce, který bude v bance fyzicky přítomen.
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
4.1. PŘIPOMÍNKY BANKY
(131)
Dne 30. srpna 2012 obdržela Komise připomínky banky Alpha k rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se této banky.
(132)
Co se týká vhodnosti opatření, banka uvedla, že je systémově významnou bankou jak v Řecku, tak i na bankovních trzích, na nichž působí. Banka dodala, že její obchodní model je životaschopný, jak prokazuje její dlouhá a slavná historie.
(133)
Banka taktéž poznamenala, že obě vlny rekapitalizace byly důsledkem významně zhoršeného ekonomického prostředí a že si další opatření podpory vyžádala prohlubující se finanční krize. Banka Alpha uvedla, že z velkých řeckých bank byla dosud příjemcem s nejnižším podílem státní podpory. Banka rovněž podotkla, že pokud jde o to, zda banka přijala neprodleně veškerá možná opatření, aby se zamezilo potřebě další podpory v budoucnu, plán restrukturalizace poskytuje zevrubné informace o opatřeních k sdílení nákladů, která již byla provedena, která probíhají a která se plánují. Banka také uvedla, že tato opatření zajistila, aby žádný akcionář nezůstal nedotčen. Spolu s existující silnou obchodní základnou a důkladností procesu posuzování kapitálu tato opatření přispějí k zajištění dostatečné kapitalizace banky vedoucí k obnovení životaschopnosti a k ukončení státní podpory.
(134)
Banka mimoto uvítala jasnost podmínek stálé kapitalizace, které by podle jejího názoru měly plně zohledňovat důvody, proč potřebovala státní podporu. Banka rovněž uvedla, že rekapitalizace řeší ztrátu kapitálu v důsledku její účasti v programu zapojení soukromého sektoru, což byla mimořádná a nepředvídatelná událost. Banka podpořila názor, že při nabývání státních dluhopisů podle řeckých a evropských standardů nepodstupovala nadměrná rizika. Banka uvedla, že v případě neúčasti na programu zapojení soukromého sektoru by nebyla rekapitalizace v roce 2012 zapotřebí a banka by byla s to splácet prioritní akcie v souladu se smluvními podmínkami. Banka rovněž podotkla, že i po zaznamenání významných ztrát kapitálu v důsledku účasti banky na programu zapojení soukromého sektoru vykazovala kladnou hodnotu čistých aktiv.
(135)
Banka dodala, že působí na velmi pevném základě a je mimořádně aktivní při provádění opatření k úspěšnému fungování v situaci, kdy čelila extrémní zátěži. Banka rovněž uvedla, že se od začátku krize nepodílela na agresivních obchodních strategiích ani nepřiměřeném riskování a zaměřovala se na řízení úvěrových rizik, zabývala se nerovnováhou v profilu financování náležitým snižováním pákového efektu a aktivně řídila svou nákladovou základnu, a to racionalizací provozní platformy a optimalizací výdajů na zakázky.
(136)
Banka mimoto vyzdvihla značné sdílení nákladů ze strany akcionářů. Poukázala rovněž na významné záruky, které byly poskytnuty oficiálnímu sektoru s cílem zamezit přílišnému riskování ze strany rekapitalizovaných bank a podrobně sledovat řádné provádění plánů restrukturalizace, jako je jmenování zástupců ministerstva financí a fondu HFSF do správní rady a příslušných výborů banky. Banka také zdůraznila, že fond HFSF bude sledovat provádění plánu restrukturalizace a že pozastavení výkonu hlasovacích práv fondu HFSF bude zrušeno v případě významného porušení uložených podmínek.
(137)
Z těchto důvodů se banka domnívala, že by struktura a podmínky stálé rekapitalizace měly stávajícím a novým akcionářům poskytnout silné pobídky k účasti na nadcházejícím navýšení kapitálu.
(138)
Co se týká nezbytnosti opatření, banka uvedla, že opatření podpory řeší nedostatek kapitálu způsobený programem zapojení soukromého sektoru, aby banka splňovala minimální ukazatele kapitálové přiměřenosti, které stanovila řecká centrální banka, měla i nadále přístup k refinančním operacím ECB a byla s to podpořit své klienty a řecké hospodářství ve složité situaci.
(139)
Pokud jde o přiměřenost opatření, banka oznámila, že nemá v úmyslu využít podporu k narušení hospodářské soutěže. Banka rovněž zdůraznila, že se od obdržení státní podpory nepodílela na agresivních obchodních strategiích. Banka také podotkla, že jelikož všechny velké řecké banky byly příjemci podpory a jelikož se ochota zahraničních účastníků na řeckém trhu podstupovat řecké riziko snižovala, byla schopnost jakéhokoli příjemce podpory narušit hospodářskou soutěž na úkor soutěžitele, který podporu neobdržel, omezena na minimum.
4.2. PŘIPOMÍNKY JINÉ ŘECKÉ BANKY
(140)
Dne 3. ledna 2013 obdržela Komise připomínky jedné řecké banky k rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha. Tato řecká banka uvedla, že rekapitalizace řeckých bank ze strany fondu HFSF představovala v zásadě vítaný krok směrem k zdravějšímu a životaschopnějšímu bankovnímu systému, a nevyslovila vůči rekapitalizaci banky Alpha žádné námitky.
(141)
Ačkoli tato řecká banka vyslovila plnou podporu zásadě rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF, rovněž uvedla, že v zájmu omezení narušení hospodářské soutěže na minimum a zamezení diskriminaci očekávala, že rekapitalizace fondem HFSF bude pro všechny banky působící v Řecku dostupná za stejných podmínek.
5. PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(142)
Dne 5. září 2012 předložilo Řecko připomínky, které s ohledem na rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha vypracovaly řecká centrální banka a fond HFSF.
5.1. PŘIPOMÍNKY ŘECKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
(143)
Co se týká vhodnosti první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka uvedla, že první překlenovací rekapitalizace byla dočasná, jelikož proces rekapitalizace bude ukončen navýšením základního kapitálu ze strany čtyř dotčených bank.
(144)
Řecká centrální banka taktéž podotkla, že rekapitalizace největších řeckých bank je součástí dlouhodobější restrukturalizace řeckého bankovního sektoru. Dále uvedla, že pokud by banka zůstala v soukromém vlastnictví, vedení by se s největší pravděpodobností nezměnilo, zatímco v případě, že by se banka dostala do vlastnictví státu (tj. vlastnil by ji fond HFSF), mohl by fond HFSF jmenovat nové vedení, které by každopádně bylo posouzeno řeckou centrální bankou. Řecká centrální banka uvedla, že průběžně hodnotí rámec správy a řízení společnosti, přiměřenost vedení a rizikový profil každé banky s cílem zajistit, aby nebyla podstupována nadměrná rizika. Řecká centrální banka rovněž uvedla, že fond HFSF již jmenoval zástupce ve správních radách rekapitalizovaných bank.
(145)
Co se týká nezbytnosti první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka uvedla, že rekapitalizace banky byla omezena s cílem zajistit dodržení tehdy platných minimálních kapitálových požadavků (8 %). Řecká centrální banka také uvedla, že dlouhé období před rekapitalizací bylo nezbytné kvůli náhlému zhoršení prostředí, v němž banky působí, v Řecku a dopadu programu zapojení soukromého sektoru, složitosti celého projektu a nutnosti maximalizovat účast soukromých investorů na navýšení základního kapitálu.
(146)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, řecká centrální banka poukázala na skutečnost, že úplné provedení plánu restrukturalizace předloženého Komisí bude zajištěno tím, že pozastavení hlasovacích práv fondu HFSF bude v případě významného porušení plánu restrukturalizace zrušeno. Řecká centrální banka rovněž uvedla, že potíže banky Alpha nebyly způsobeny podceněním rizik ze strany vedení banky ani agresivními obchodními praktikami.
5.2. PŘIPOMÍNKY FONDU HFSF
(147)
Co se týká vhodnosti první překlenovací rekapitalizace, ohledně otázky možného státního zásahu v případě, že stát poskytne prostřednictvím fondu HFSF vysoké částky státní podpory a fond HFSF má plná hlasovací práva, fond HFSF uvedl, že se banky financované fondem HFSF nepokládají za veřejné subjekty ani podniky pod kontrolou státu a že po provedení stálé rekapitalizace fondem HFSF nebudou ovládány státem. Fond HFSF uvedl, že je zcela nezávislým subjektem soukromého práva, který může rozhodovat nezávisle. Fond HFSF nepodléhá kontrole ze strany vlády podle § 16 písm. C) bodu 2 zákona o fondu HFSF, podle něhož nejsou úvěrové instituce, jímž fond HFSF poskytl kapitálovou podporu, součástí širšího veřejného sektoru. Fond HFSF rovněž poukázal na strukturu řízení fondu.
(148)
Pokud jde o zásah fondu HFSF do vedení banky, fond HFSF podotkl, že bude respektovat autonomii banky a nebude zasahovat do jejího každodenního řízení, jelikož jeho úloha je omezena na to, co je stanoveno v zákoně o fondu HFSF. Fond HFSF uvedl, že nedojde ke státním zásahům ani koordinaci a že rozhodnutí banky ohledně úvěrového procesu (mimo jiné ohledně kolaterálu, úročení a solventnosti dlužníků) budou přijímána na základě obchodních kritérií.
(149)
Fond HFSF uvedl, že zákon o fondu HFSF a dohoda uzavřená před úpisem obsahují náležitá ochranná opatření, která mají současným soukromým akcionářům zabránit v přílišném riskování. Fond HFSF poukázal například na tyto skutečnosti: i) jmenování zástupců fondu HFSF jako nezávislých nevýkonných členů správní rady banky a jejich přítomnost ve výborech, ii) to, že fond HFSF provedl v bance hloubkovou kontrolu, a iii) to, že po konečné rekapitalizaci budou jeho hlasovací práva omezena pouze potud, pokud bude banka dodržovat podmínky plánu restrukturalizace.
(150)
Fond HFSF uvedl, že byla zavedena vhodná opatření s cílem zajistit, aby si banky, v nichž má fond HFSF účast, nevyměňovaly obchodně citlivé informace. Tato opatření zahrnují jmenování různých zástupců fondu HFSF do těchto bank, pověření těchto zástupců, jež výslovně zabraňuje toku informací mezi jednotlivými zástupci, a jednoznačné interní pokyny určené těmto zástupcům, aby nepředávali obchodně citlivé informace bank. Fond HFSF mimoto uvedl, že ve vztahu k bankám nevykonává svá práva způsobem, který by mohl zamezit účinné hospodářské soutěži nebo ji omezit, narušit či významně snížit nebo ztížit. Fond HFSF taktéž poukázal na skutečnost, že se na členy jeho správní rady a zaměstnance vztahují přísná pravidla týkající se zachovávání důvěrnosti údajů a fiduciární povinnosti a že jsou vázáni předpisy týkajícími se profesního tajemství, pokud jde o jeho záležitosti.
6. POSOUZENÍ STÁTNÍ PODPORY V SOUVISLOSTI S NABYTÍM VYBRANÝCH ZÁVAZKŮ TŘÍ DRUŽSTEVNÍCH BANK
(151)
Komise musí za prvé posoudit, zda státní podpora v souvislosti s řešením problémů tří družstevních bank (to znamená poskytnutí finančních prostředků k odstranění mezer ve financování, což umožnilo převod vkladů, včetně mezibankovních závazků, a pohledávek a závazků vůči fondu HDIGF) představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Podle tohoto ustanovení představují státní podporu podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(152)
Komise nejprve posoudí, zda mohli být zvýhodněni tito potenciální příjemci: i) družstevní banky a případně „činnosti“ převedené na banku Alpha a ii) banka Alpha.
i) Existence podpory pro družstevní banky a případně „činnosti“ převedené na banku Alpha
(153)
Co se týká družstevních bank, Komise bere na vědomí, že Dodecanese Bank, Evia Bank a Western Macedonia Bank vstoupily do likvidace a jejich bankovní licence byly odebrány. Tyto banky již proto nebudou vykonávat hospodářskou činnost na bankovním trhu.
(154)
Státní podpora, tj. finanční prostředky k odstranění mezer ve financování, by představovala podporu pro převedené pohledávky a závazky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy pouze tehdy, pokud by společně tvořily podnik. Pojem podnik zahrnuje jakýkoli subjekt vykonávající hospodářskou činnost, a to nezávisle na jeho právním postavení a způsobu financování. Za hospodářskou činnost se považuje jakákoli činnost spočívající v nabízení zboží nebo poskytování zboží na daném trhu. Aby bylo proto možno vyvodit závěr, zda se jedná o podporu pro určitý podnik, je třeba posoudit, zda převod pohledávek a závazků znamená i převod hospodářské činnosti.
(155)
Jak je uvedeno v oddíle 2.2.2, po řešení problémů družstevních bank byly na banku Alpha převedeny pouze vklady, mezibankovní závazky a pohledávky a závazky vůči fondu HDIGF. Tři družstevní banky zaměstnávaly 227 osob a měly celkem osmnáct poboček. Je třeba uvést, že mezi třemi družstevními bankami a bankou Alpha nedošlo k automatickému převodu poboček, pracovních smluv ani úvěrů. Skutečnost, že na banku Alpha nebyly převedeny úvěry, nýbrž že zůstaly ve třech družstevních bankách v likvidaci, a skutečnost, že nebyly převedeny žádné pobočky a že nedošlo k automatickému převodu pracovních smluv, přispívají (91) k závěru, že nedošlo k převodu hospodářské činnosti. Převedené závazky (tj. vklady) nelze považovat za příjemce státní podpory, jelikož nepředstavují „podnik“.
(156)
Tři stávající právní subjekty vstoupily do likvidace a již nevykonávají bankovní činnosti. Převedená aktiva a závazky současně nepředstavují hospodářskou činnost.
(157)
Vyvozuje se proto závěr, že poskytnutí dluhopisů EFSF bance Alpha ze strany fondu HFSF za účelem pokrytí mezery ve financování u nabytých aktiv a závazků tří družstevních bank neumožnilo, aby tyto družstevní banky vykonávaly nadále hospodářskou činnost. Podpora ze strany fondu HFSF proto nepředstavuje podporu pro subjekty v likvidaci ani podporu pro převedená aktiva a závazky.
ii) Existence podpory pro banku Alpha
(158)
Co se týká otázky, zda prodej aktiv a závazků tří družstevních bank znamenal státní podporu pro banku Alpha, Komise musí posoudit, zda jsou splněny určité požadavky, a zejména zda i) proces prodeje je otevřený, bezpodmínečný a nediskriminační; ii) prodej probíhá za tržních podmínek a iii) stát stanovil co nejvyšší prodejní cenu dotčených aktiv a pasiv (92).
(159)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, řecká centrální banka se za účelem vydražení vybraných aktiv a závazků tří družstevních bank obrátila pouze na čtyři systémové řecké banky, jelikož se domnívala, že by vklady měly být převedeny na plně rekapitalizované instituce. Závazné nabídky předložily pouze banka Alpha a Eurobank. Banka Alpha Bank byla vybrána jako nejvhodnější uchazeč v konkurenčním nabídkovém řízení uspořádaném orgánem příslušným k řešení, který zohlednil navrhovanou cenu a schopnost nabyté vklady hladce a rychle převzít a začlenit.
160)
Balíček nabízený k prodeji zahrnoval pouze vklady bez infrastruktury. Kupujícím proto mohla být pouze banka s potřebnou infrastrukturou a sítí poboček v Řecku, aby bylo možno obsluhovat vkladatele.
(161)
Jelikož Komise nemá důvod domnívat se, že se prodej neuskutečnil za tržních podmínek, vyvozuje závěr, že v souladu s bodem 80 sdělení o bankovnictví z roku 2013, bodem 20 sdělení o restrukturalizaci a rozhodovací praxí Komise (93) lze podporu pro banku Alpha vyloučit.
iii) Závěr ohledně existence podpory
(162)
Státní podpora poskytnutá při prodeji tří družstevních bank nezvýhodňuje žádnou hospodářskou činnost ani podnik. Opatření proto nepředstavuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7. POSOUZENÍ PODPORY, KTERÁ BYLA POSKYTNUTA BANCE ALPHA
7.1. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY A JEJÍ VÝŠE
(163)
Komise musí zjistit existenci státní podpory pro banku ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.1.1. Existence podpory v opatřeních, která byla provedena v rámci režimu podpory řeckých bank (opatření L1 a A)
7.1.1.1. Státní podpora v oblasti likvidity v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjček státních dluhopisů (opatření L1)
(164)
Komise již v rozhodnutích o schválení a prodloužení platnosti režimu podpory řeckých bank (94) zjistila, že podpora likvidity, která byla poskytnuta na základě režimu, představuje státní podporu. Budoucí podpora likvidity poskytnutá na základě režimu bude rovněž představovat státní podporu.
7.1.1.2. Rekapitalizace provedená státem v rámci rekapitalizačního opatření (opatření A)
(165)
Komise již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 o režimu podpory řeckých bank zjistila, že rekapitalizace, které byly provedeny v rámci rekapitalizačního opatření, představují podporu. Banka Alpha obdržela prostřednictvím prioritních akcií částku ve výši 940 milionů EUR, což představovalo 2 % rizikově vážených aktiv banky v té době.
7.1.2. Existence podpory obsažené v nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(166)
Komise v bodě 51 sdělení o bankovnictví z roku 2008 objasnila, že poskytnutí finančních prostředků centrálních bank finančním institucím nepředstavuje podporu, pokud jsou splněny čtyři kumulativní podmínky týkající se solventnosti finanční instituce, zajištění facility, úrokové sazby účtované finanční instituci a neexistence protizáruky státu. Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou poskytnutá bance Alpha tyto čtyři kumulativní podmínky nesplňuje, zejména z důvodu existence státní záruky a skutečnosti, že byla poskytnuta spolu s dalšími opatřeními podpory, představuje státní podporu.
(167)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou je v souladu s požadavky stanovenými v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Za prvé, jelikož opatření zahrnuje státní záruku ve prospěch řecké centrální banky, případné ztráty ponese stát. Opatření proto zahrnuje státní prostředky. Nouzová pomoc v oblasti likvidity umožňuje bankám získat financování v době, kdy nemají přístup na trh pro financování z jiných (tržních) zdrojů než klientských vkladů a k běžným refinančním operacím Eurosystému. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou proto poskytuje bance výhodu. Jelikož je nouzová pomoc v oblasti likvidity omezena na bankovní sektor, opatření je selektivní. Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou umožňuje bance pokračovat v činnosti na trhu a zabraňuje jejímu úpadku a nutnosti odejít z trhu, narušuje hospodářskou soutěž. Jelikož banka působí v ostatních členských státech a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí nebo se případně zajímají o působení v Řecku, ovlivňuje výhoda, která byla bance poskytnuta, obchod mezi členskými státy.
(168)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) představuje státní podporu. Výše nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou se v průběhu času měnila. K 31. prosinci 2012 činila přibližně 23,6 miliardy EUR.
7.1.3. Existence podpory v opatřeních, která byla provedena prostřednictvím fondu HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
7.1.3.1. První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(169)
V oddíle 5.1 rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha již Komise dospěla k závěru, že první překlenovací rekapitalizace představuje státní podporu. Obdržený kapitál činil přibližně 1,9 miliardy EUR.
7.1.3.2. Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(170)
Opatření B2 bylo provedeno ze zdrojů fondu HFSF, které (jak je objasněno v 47. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha) zahrnují státní prostředky.
(171)
Co se týká existence výhody, opatření B2 zvýšilo kapitálový poměr banky na úroveň, která bance umožnila pokračovat v činnosti na trhu a získat přístup k financování poskytovanému Eurosystémem. Protiplnění za opatření B2 mimoto představovaly vzniklé úroky z dluhopisů EFSF a dodatečný poplatek ve výši 1 %. Jelikož je toto protiplnění zjevně nižší než protiplnění za podobné kapitálové nástroje na trhu, banka by zcela jistě nebyla schopna získat za takovýchto podmínek tento kapitál na trhu. Opatření B2 proto poskytlo bance výhodu ze státních prostředků. Jelikož opatření měla k dispozici pouze banka Alpha, bylo toto opatření selektivní.
(172)
V důsledku opatření B2 bylo posíleno postavení banky Alpha, jelikož bance byly poskytnuty finanční zdroje, aby mohla nadále splňovat kapitálové požadavky, což vedlo k narušení hospodářské soutěže. Jelikož banka Alpha působí na ostatních bankovních trzích v Evropské unii a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí v Řecku, ovlivňuje opatření B2 pravděpodobně rovněž obchod mezi členskými státy.
(173)
Komise má za to, že opatření B2 představuje státní podporu. Vnitrostátní orgány toto opatření oznámily jako podporu. Obdržený kapitál činil 1 042 milionů EUR.
7.1.3.3. Písemný závazek (opatření B3)
(174)
Opatřením B3 se fond HFSF zavázal, že poskytne další kapitál nezbytný k provedení rekapitalizace banky, a to do výše požadované řeckou centrální bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012. Fond HFSF získává své zdroje od státu. Komise proto vyvozuje závěr, že závazek využívá státní prostředky. Okolnosti, za nichž může fond HFSF poskytnout finančním institucím podporu, jsou přesně stanoveny a omezeny v právních předpisech. Použití těchto státních prostředků lze proto přičíst státu. Fond HFSF přijal závazek, že poskytne další kapitál ve výši 1 629 milionů EUR.
(175)
Písemný závazek banku Alpha zvýhodnil, jelikož vkladatele ujistil, že banka bude schopna získat celý objem kapitálu, který musí získat, to znamená, že fond HFSF poskytne kapitál, pokud by se jej bance nepodařilo získat na trhu. Tento závazek usnadnil rovněž získání soukromého kapitálu na trhu, jelikož investoři byli ujištěni, že pokud se bance nepodaří získat část kapitálu na trhu, poskytne jej fond HFSF. Žádný soukromý investor by závazek týkající se kapitálové injekce nepřijal dříve, než jsou známy podmínky rekapitalizace, a banka neměla v té době přístup na kapitálový trh. Výhoda je selektivní, jelikož nebyla poskytnuta všem bankám, které v Řecku působí.
(176)
Jelikož banka působí na ostatních bankovních trzích v Evropské unii a jelikož finanční instituce z ostatních členských států působí v Řecku, ovlivňuje opatření B3 pravděpodobně obchod mezi členskými státy a narušuje hospodářskou soutěž.
(177)
Opatření B3 proto představuje podporu a řecké orgány je oznámily jako státní podporu dne 27. prosince 2012.
7.1.3.4. Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 (opatření B4)
(178)
Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013 (opatření B4) představuje přeměnu první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a částečné provedení závazku (opatření B3) na stálou rekapitalizaci ve výši 4 021 milionů EUR v podobě kmenových akcií. Skutečnost, že nebylo nutno vložit celý kapitál přislíbený prostřednictvím opatření B3, je zapříčiněna tím, že od soukromých investorů byl získán kapitál ve výši 550 milionů EUR. Jelikož opatření B4 představuje přeměnu již poskytnuté podpory, zahrnuje státní prostředky, nezvyšuje však nominální výši podpory. Zvyšuje však výhodu pro banku (a tudíž narušení hospodářské soutěže), jelikož se jedná o stálou rekapitalizaci, a nikoli dočasnou rekapitalizaci, jak tomu bylo v případě opatření B1 a B2. V porovnání s opatřením B3, které představuje pouze závazek, a nikoli vlastní rekapitalizaci, zvýšilo opatření B4 kapitálovou přiměřenost banky Alpha, a je proto výhodnější.
(179)
Komise podotýká, že tato podpora nebyla poskytnuta všem bankám působícím v Řecku. Výhoda poskytnutá bance Alpha je proto selektivní. Co se týká narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu, Komise například uvádí, že podpora bance umožnila vykonávat činnost v ostatních členských státech. Likvidace banky by vedla k ukončení jejích činností v zahraničí prostřednictvím jejich likvidace nebo prodeje. Opatření proto narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Opatření představuje státní podporu.
7.1.3.5. Závěr ohledně opatření B1, B2, B3 a B4
(180)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Výše státní podpory obsažené v opatřeních B1, B2, B3 a B4 činí 4 571 milionů EUR. Jak je uvedeno v oddíle 7.1.3.4, na skutečnou kapitálovou injekci (opatření B4) byla přeměněna pouze část částky přislíbené v prosinci 2012 (opatření B3). Výše státní podpory, která byla skutečně vyplacena, proto činí pouze 4 021 milionů EUR.
(181)
V bodě 31 sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že kromě výše podpory v absolutním vyjádření vezme Komise v úvahu podporu „ve vztahu k rizikově váženým aktivům banky“. Opatření B1, B2, B3 a B4 byla prováděna po dobu jednoho roku, od dubna 2012 do května 2013. Během tohoto období se rizikově vážená aktiva banky Alpha změnila, jelikož po nabytí banky Emporiki bank vzrostla. Vzniká tudíž otázka, která úroveň rizikově vážených aktiv by se měla použít, konkrétně to, zda je nutno státní podporu posoudit s ohledem na rizikově vážená aktiva, která existovala na začátku období, nebo na konci období. Opatření B1, B2. B3 a B4 mají pokrýt kapitálovou potřebu, kterou řecká centrální banka zjistila v březnu 2012 (zátěžový test v roce 2012). Jinými slovy, kapitálové potřeby, které mají tato opatření státní podpory řešit, existovala již v březnu 2012. Komise se proto domnívá, že výši podpory obsažené v opatřeních B1, B2, B3 a B4 je nutno porovnat s rizikově váženými aktivy banky k 31. březnu 2012. Skutečnost, že banka Alpha získala banku Emporiki Bank, a to se značným časovým odstupem od března 2012, by neměla vést k snížení poměru „podpory k rizikově váženým aktivům“. Podpora nenarušuje méně hospodářskou soutěž, jelikož banka provedla akvizici, která zvyšuje její rizikově vážená aktiva. Rovněž se připomíná, že od března 2012 do rekapitalizace na jaře 2013 nebrala řecká centrální banka v úvahu akvizice uskutečněné řeckými bankami za účelem úpravy jejich kapitálových potřeb směrem nahoru nebo dolů. Tento prvek dále prokazuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 představovala opatření podpory související s rozsahem činnosti banky, jaká existovala k 31. březnu 2012.
(182)
První a druhá překlenovací rekapitalizace a závazek společně činily 4 571 milionů EUR. Tato částka představuje 10,3 % rizikově vážených aktiv banky Alpha k 31. březnu 2012 (95).
(183)
Jelikož se bance podařilo přilákat soukromý kapitál, činila částka, kterou fond HFSF nakonec do banky vložil, pouze 4 021 milionů EUR, což představuje 9,1 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
7.1.4. Závěr ohledně existence a celkové výše podpory, kterou banka Alpha získala
(184)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Č.
Opatření
Druh opatření
Výše podpory
Podpora na rekapitalizaci/rizikově vážená aktiva
A
Prioritní akcie
Kapitálová podpora
940 milionů EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
První překlenovací rekapitalizace
Druhá překlenovací rekapitalizace
Písemný závazek
Účast fondu HFSF na rekapitalizaci na jaře 2013
Kapitálová podpora
4 571 milionů EUR
(částka, kterou vyplatil fond HFSF: 4 021 milionů EUR)
10,3 %
(částka, kterou vyplatil fond HFSF: 9,1 %)
Celková kapitálová podpora, která byla bance poskytnuta
5 511 milionů EUR
(částka, kterou vyplatil fond HFSF: 4 961 milionů EUR)
12,3 %
(částka, kterou vyplatil fond HFSF: 11,1 %)
Č.
Opatření
Druh opatření
Nominální výše podpory
L1
Podpora likvidity
Záruka
Půjčka dluhopisů
Záruky: 14 miliard EUR k 30. listopadu 2011
Půjčka dluhopisů: 1,6 miliardy EUR k 30. září 2011
L2
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou
Financování a záruka
23,6 miliardy EUR k 31. prosinci 2012
Celková podpora likvidity, která byla bance poskytnuta
39,2 miliardy EUR
7.2. PRÁVNÍ ZÁKLAD PRO POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI
(185)
Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) Komisi zmocňují, aby rozhodla o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem, má-li tato podpora „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(186)
Komise uznává, že světová finanční krize může vyvolat vážnou poruchu v hospodářství členského státu a že k nápravě této poruchy mohou být vhodná opatření na podporu bank. To bylo potvrzeno ve sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci. Vzhledem k opětovně nepříznivému vývoji na finančních trzích je Komise i nadále názoru, že předpoklady pro schválení podpory na základě čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy jsou splněny. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení o prodloužení z roku 2011 (96) a sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(187)
Co se týká řeckého hospodářství, ve svých rozhodnutích o schválení a prodloužení platnosti režimu podpory řeckých bank a rovněž při schválení opatření státní podpory, která provedlo Řecko ve prospěch jednotlivých bank (97), uznala Komise hrozbu vážné poruchy v řeckém hospodářství a to, že k nápravě této poruchy je vhodná státní podpora bank. Právním základem posouzení opatření podpory by proto měla být ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(188)
Během finanční krize vypracovala Komise kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(189)
Podle bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí podpora splňovat níže uvedená obecná kritéria slučitelnosti, aby se považovala za slučitelnou podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy:
a)
Vhodnost: Podpora musí být dobře cílená, aby mohla účinně dosáhnout cíle, jenž spočívá v nápravě vážné poruchy v hospodářství. Toho by nebylo dosaženo, pokud by opatření nebylo pro nápravu této poruchy vhodné.
b)
Nezbytnost: Výše a podoba podpory musí být nezbytné k dosažení cíle. Výše podpory musí představovat minimum nezbytné k dosažení cíle a podpora musí mít podobu, která je k nápravě poruchy nejvhodnější.
c)
Přiměřenost: Kladné účinky opatření a narušení hospodářské soutěže je třeba náležitě vzájemně vyvážit a zajistit, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů opatření.
(190)
Pokyny k rekapitalizačním opatřením jsou obsaženy ve sdělení o rekapitalizaci a ve sdělení o prodloužení z roku 2011.
(191)
Sdělení o restrukturalizaci stanoví přístup, který Komise přijme při posuzování plánů restrukturalizace, zejména potřebu obnovení životaschopnosti, zajištění náležitého příspěvku ze strany příjemce a omezení narušení hospodářské soutěže.
(192)
Tento rámec byl doplněn sdělením o bankovnictví z roku 2013, které se vztahuje na opatření podpory, jež byla oznámena po 31. červenci 2013.
7.2.1. Právní základ pro posouzení slučitelnosti podpory likvidity, která byla poskytnuta bance Alpha (opatření L1)
(193)
Podpora likvidity, kterou banka Alpha již obdržela, byla s konečnou platností schválena v postupných rozhodnutích, kterými byla povolena opatření v rámci režimu podpory řeckých bank a jeho změny a prodloužení platnosti (98) Jakoukoli budoucí podporu likvidity pro banku bude nutno poskytnout na základě režimu řádně schváleného Komisí. Podmínky této podpory musí být Komisí schváleny před jejím poskytnutím, a nemusí být proto blíže posouzeny v tomto rozhodnutí.
7.2.2. Právní základ pro posouzení slučitelnosti prioritních akcií (opatření A)
(194)
Rekapitalizace provedená v roce 2009 ve formě prioritních akcií (opatření A) se uskutečnila na základě rekapitalizačního opatření, které bylo schváleno v roce 2008 v rámci režimu podpory řeckých bank podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Není proto nutné posoudit ji znovu podle sdělení o bankovnictví z roku 2008, nýbrž je třeba ji posoudit pouze podle sdělení o restrukturalizaci.
7.2.3. Právní základ pro posouzení slučitelnosti nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(195)
Slučitelnost nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) by měla být posouzena nejprve na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o prodloužení z roku 2011. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, která byla poskytnuta po 1. srpnu 2013, spadá do oblasti působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013.
7.2.4. Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(196)
Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), zejména co se týká protiplnění, je nutno posoudit nejprve na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha vyslovila Komise pochybnosti ohledně slučitelnosti opatření B1 s těmito sděleními. Jelikož tato opatření byla provedena před 31. červencem 2013, nespadají do oblasti působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013. Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) je třeba posoudit rovněž na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.3. SOULAD OPATŘENÍ L2 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011 A SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
(197)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: vhodnost, nezbytnost a přiměřenost.
(198)
Jelikož řecké banky ztratily přístup na velkoobchodní trhy a byly zcela závislé na financování poskytovaném centrální bankou (jak je uvedeno v 26. bodě odůvodnění) a jelikož si banka Alpha nemohla vypůjčit dostatečné finanční prostředky prostřednictvím běžných refinančních operací, potřebovala banka při získávání dostatečné likvidity nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, což zamezilo jejímu úpadku. Komise považuje opatření L2 za vhodný mechanismus k nápravě vážné poruchy, která by byla způsobena úpadkem banky.
(199)
Jelikož nouzová pomoc v oblasti likvidity znamená pro banku poměrně vysoké náklady na financování, má banka dostatečnou pobídku k tomu, aby se při rozvíjení svých činností nespoléhala na tento zdroj financování. Banka musela hradit úrokovou sazbu o […] b.b. vyšší než v případě běžných refinančních operací s Eurosystémem. Banka mimoto musela státu hradit poplatek za záruku ve výši […] b.b. V důsledku toho jsou celkové náklady banky na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou mnohem vyšší než běžné náklady na refinancování poskytované ECB. Rozdíl mezi prvními a posledně uvedenými náklady je vyšší než výše poplatku za záruku, jenž se vyžaduje ve sdělení o prodloužení z roku 2011. Celkové protiplnění poskytnuté státu lze proto považovat za dostatečné. Co se týká výše nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou, ta je pravidelně řeckou centrální bankou a ECB revidována podle skutečných potřeb banky. Řecká centrální banka a ECB podrobně sledují její využití a zajišťují, aby byla omezena na nezbytné minimum. Opatření L2 proto neposkytuje bance nadměrnou likviditu, kterou by bylo možno použít k financování činností narušujících hospodářskou soutěž. Toto opatření je omezeno na nezbytné minimum.
(200)
Takovéto podrobné sledování využití nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a pravidelné ověřování, zda je její využívání omezeno na minimum, rovněž zajišťuje, aby byla likvidita přiměřená a aby nevedla k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže. Komise bere rovněž na vědomí závazek Řecka, že banka provede restrukturalizační opatření, která snižují její závislost na financování poskytovaném centrální bankou, a že banka bude dodržovat omezení týkající se chování, která jsou projednána v oddíle 7.6. Tyto faktory zajišťují, že spoléhání se na podporu likvidity bude co nejdříve ukončeno a že tato podpora je přiměřená.
(201)
Opatření L2 je proto v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o prodloužení z roku 2011. Jelikož sdělení o bankovnictví z roku 2013 nezavedlo další požadavky ohledně záruk, je opatření L2 v souladu rovněž se sdělením o bankovnictví z roku 2013.
7.4. SOULAD OPATŘENÍ B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI A SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011
(202)
Jak je uvedeno v 189. bodě odůvodnění, podpora musí v souladu s bodem 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 splňovat níže uvedená obecná kritéria slučitelnosti, aby byla slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (99): vhodnost, nezbytnost a přiměřenost.
(203)
Sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 obsahují bližší údaje ohledně výše protiplnění, jež se vyžaduje u státní kapitálové podpory.
7.4.1. Vhodnost opatření
(204)
Co se týká vhodnosti rekapitalizací, které provedl fond HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), Komise je považuje za vhodné, jelikož bance umožnily splnit kapitálové požadavky. Bez rekapitalizací provedených fondem HFSF by banka nemohla vykonávat činnost a ztratila by přístup k refinančním operacím ECB.
(205)
V tomto ohledu Komise v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha uvedla, že banka je jednou z největších bankovních institucí v Řecku, a to z hlediska poskytování úvěrů i přijímání vkladů. Jako taková má banka Alpha pro Řecko systémový význam. Úpadek banky by proto měl za následek vážnou poruchu v řeckém hospodářství. Za tehdejší situace měly finanční instituce v Řecku potíže při získávání financování. Nedostatečné financování omezovalo jejich schopnost poskytovat úvěry řeckému hospodářství. V této souvislosti by se porucha v hospodářství v případě úpadku banky zhoršila. Opatření B1, B2, B3 a B4 byla provedena především v důsledku programu zapojení soukromého sektoru, což byla mimořádná a nepředvídatelná událost, která nevyplývala ze špatného řízení nebo podstupování přílišného rizika ze strany banky. Opatření se proto měla zabývat především výsledky programu zapojení soukromého sektoru a přispět k udržení finanční stability v Řecku.
(206)
V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha vyslovila Komise pochybnosti, zda byla neprodleně přijata veškerá možná opatření, která by zamezila tomu, že banka bude v budoucnu opět potřebovat podporu. Jak je uvedeno ve 121. a 122. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Řecko se zavázalo, že provede řadu opatření týkajících se správy a řízení společnosti a obchodních činností banky. Jak je popsáno v 99. a 106. bodě odůvodnění, banka rovněž významně restrukturalizovala své činnosti a již bylo dosaženo významného snížení nákladů. Pochybnosti Komise byly proto rozptýleny.
(207)
V rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha vyslovila Komise rovněž pochybnosti, zda existují dostatečné záruky v případě, že se banka dostane pod kontrolu státu, nebo pokud si kontrolu ponechají soukromí akcionáři, zatímco většinovým vlastníkem bude stát. Závazky popsané v 121. a 122. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí zajišťují, že úvěrové operace banky budou prováděny podle komerčních zásad a každodenní řízení bude chráněno před zásahy státu. Rámec vztahů, který byl dohodnut mezi fondem HFSF a bankou, rovněž zajišťuje, aby byly zájmy státu jako hlavního akcionáře chráněny před přílišným riskováním ze strany vedení banky.
(208)
Opatření B1, B2, B3 a B4 proto zajistila zachování finanční stability v Řecku. Jsou přijata významná opatření s cílem omezit budoucí ztráty na minimum a zajistit, aby činnosti banky nebyly ohroženy nevhodnou správou a řízením. Na základě těchto skutečností Komise konstatuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou vhodná.
7.4.2. Nezbytnost - omezení podpory na minimum
(209)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba podpory nezbytná k dosažení jejího cíle. To znamená, že kapitálová injekce musí představovat minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle.
(210)
Výše kapitálové podpory byla vypočítána řeckou centrální bankou v rámci zátěžového testu, aby bylo zajištěno, že kapitál core tier 1 bude v období 2012-2014 přesahovat určitou úroveň, jak je uvedeno v tabulce 3. Bance proto nebyl poskytnut nadměrný kapitál. Jak je objasněno v 206. bodě odůvodnění, byla přijata opatření s cílem snížit riziko, že banka bude v budoucnu potřebovat další podporu.
(211)
Co se týká protiplnění za první a druhou překlenovací rekapitalizaci (opatření B1 a B2), Komise připomíná, že rekapitalizace byly provedeny v květnu 2012 resp. prosinci 2012, a to formou věcného plnění prostřednictvím dluhopisů EFSF. Fond HFSF obdržel ode dne vydání dluhopisů EFSF do rekapitalizace na jaře 2013 jako protiplnění vzniklé úroky z dluhopisů EFSF s připočtením poplatku ve výši 1 % (100). Jak je zdůrazněno v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha, toto protiplnění je nižší než rozmezí od 7 % do 9 %, které je stanoveno ve sdělení o rekapitalizaci. Doba poskytování nízkého protiplnění je však v případě opatření B1 omezena na jeden rok a v případě opatření B2 na pět měsíců (tj. do přeměny překlenovací rekapitalizace na běžnou rekapitalizaci ve formě kmenových akcií, a to opatření B4). Zatímco první a druhá překlenovací restrukturalizace nevedly k zředění podílů současných akcionářů, rekapitalizace na jaře 2013, což byla přeměna první a druhé překlenovací rekapitalizace, významně zředila podíly dřívějších akcionářů, jelikož se jejich podíl na vlastním kapitálu banky snížil na 4,9 %. Poté skončila mimořádná situace, která existovala ode dne provedení první překlenovací rekapitalizace. Pochybnosti, které byly uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha, byly proto rozptýleny.
(212)
Za druhé, vzhledem k neobvyklým příčinám potíží banky, kdy ztráty vyplývaly především z prominutí dluhu ve prospěch státu (program zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup dluhu, což státu poskytlo značnou výhodu, tj. snížení dluhu) a z důsledků dlouhého období recese v domácím hospodářství, může Komise souhlasit s takovouto dočasnou odchylkou od běžných požadavků na protiplnění, které jsou stanoveny ve sdělení o rekapitalizaci (101).
(213)
Co se týká opatření B3, tím byl závazek poskytnout kapitál. Tento závazek, který byl přijat v prosinci 2012, byl proveden skutečným vložením kapitálu v květnu-červnu 2013, tj. pouze o pět měsíců později. Z tohoto důvodu a z důvodů uvedených v 212. bodě odůvodnění lze souhlasit s tím, že za tento závazek nebylo poskytnuto žádné protiplnění.
(214)
Pokud jde o opatření B4, podle bodu 8 sdělení o prodloužení z roku 2011 by kapitálové vklady měly být upsány s dostatečnou slevou z ceny akcií, a to po úpravě vzhledem k efektu zředění, tak, aby měl stát jistotu přiměřené odměny. Ačkoli rekapitalizace nezajistila značnou slevu z ceny akcií po úpravě vzhledem k efektu zředění, ve skutečnosti nebylo možné dosáhnout významné slevy z teoretické ceny bez upisovacího práva (102). Před rekapitalizací na jaře 2013 představovala tržní kapitalizace banky pouze několik stovek milionů eur. Za této situace vyvstává otázka, zda by současní akcionáři měli být zcela vytěsněni. Komise bere na vědomí, že emisní cena byla stanovena s 50 % slevou z průměrné tržní ceny za období padesáti dnů předcházejících stanovení emisní ceny. Komise bere rovněž na vědomí, že došlo k obrovskému zředění podílů současných akcionářů, jelikož po rekapitalizaci drželi v bance pouze 4,9 % podíl. Uplatnění další slevy z tržní ceny by proto mělo na odměnu fondu HFSF jen malý dopad. Vzhledem k zvláštní situaci řeckých bank (jak bylo objasněno v 212. bodě odůvodnění) a vzhledem ke skutečnosti, že potřeba podpory vyplývala z prominutí dluhu ve prospěch státu, se Komise domnívá, že emisní cena akcií upsaných státem byla dostatečně nízká.
(215)
Fond HFSF vydal rovněž opční listy a poskytl jeden opční list na každou novou akcii upsanou soukromým investorem, který se zúčastnil rekapitalizace na jaře 2013. Fond HFSF vydal tyto opční listy bezúplatně. Jak je objasněno v 93. bodě odůvodnění, každý opční list zahrnuje právo na nákup 7,40 akcií fondu HFSF ve zvolených intervalech a za realizační cenu. Realizační cena se rovná upisovací ceně fondu HFSF navýšené o roční a kumulované rozpětí (4 % za první rok, 5 % za druhý rok, 6 % za třetí rok, 7 % za čtvrtý rok a poté za posledních šest měsíců 8 % ročně). Odměna, kterou fond HFSF obdržel za akcie, které vlastní, je fakticky omezena na tyto úrovně. Tato odměna je nižší než rozmezí od 7 % do 9 %, které je stanoveno ve sdělení o rekapitalizaci. Jelikož však tyto opční listy představovaly klíčový faktor úspěchu emise s přednostním právem a soukromého umisťování, jež banka zahájila před rekapitalizací na jaře 2013, má Komise za to, že tyto opční listy umožnily bance snížit výši podpory o 550 milionů EUR. Kvůli nízkému kapitálovému poměru banky před rekapitalizací a vysoké nejistotě, která v té době panovala, simulace, jež byly k dispozici, prokázaly, že bez opčních listů by soukromí investoři nedosáhli dostatečné výnosnosti a rekapitalizace by se nezúčastnili. Z důvodů objasněných v 205. a 212. bodě odůvodnění by vzhledem k tomu, že by fond HFSF získal minimální kladnou odměnu, pokud by byly opční listy uplatněny, a že cílem memoranda o ekonomické a finanční politice bylo přilákat soukromé investory v zájmu udržení některých bank v soukromé správě a zamezit situaci, kdy by celý bankovní sektor kontroloval fond HFSF, může Komise přijmout takovouto odchylku od běžných požadavků na protiplnění, které jsou stanoveny ve sdělení o rekapitalizaci. Tento souhlas vychází rovněž ze skutečnosti, že zákon o fondu HFSF, který byl v březnu 2014 pozměněn, neumožňuje úpravu opčních listů v případě navýšení základního kapitálu bez předkupních práv a že v případě emise s přednostním právem lze upravit pouze realizační cenu opčních listů a k úpravě může dojít teprve následně a pouze do výše výnosů dosažených z prodeje předkupních práv fondu HFSF. Závazek Řecka, že si před zpětným odkupem opčních listů, které vydal fond HFSF, vyžádá souhlas Komise, umožní Komisi zajistit, aby případný zpětný odkup v budoucnu dále nesnížil odměnu fondu HFSF a nezvýšil odměnu držitelů opčních listů.
(216)
Co se týká skutečnosti, že akcie fondu HFSF nejsou spojeny s hlasovacími právy, Komise připomíná, že potřeba podpory nevyplývá především z přílišného riskování. Cílem memoranda bylo mimoto udržet některé banky v soukromé správě. Rámec vztahů a automatické znovuzavedení hlasovacích práv v případě neprovedení plánu restrukturalizace poskytuje záruky s ohledem na přílišné riskování ze strany soukromých správců v budoucnu. Určitý druh odměny pro stát mimoto představuje zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup v prosinci 2012, jelikož se dluh státu vůči bance snížil o několik miliard eur. Ze všech těchto důvodů může Komise souhlasit s tím, že fond HFSF získal akcie bez hlasovacích práv. Komise proto dospěla k závěru, že opatření B4 bylo nezbytné.
Závěrem se uvádí, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou z hlediska jejich výše i podoby nezbytná jako podpora na záchranu.
7.4.3. Přiměřenost - opatření omezující negativní vedlejší účinky
(217)
Komise podotýká, že banka Alpha obdržela velmi vysokou částku státní podpory. Tato situace proto může vést k vážnému narušení hospodářské soutěže. Řecko však přijalo závazek týkající se provedení řady opatření, která mají negativní vedlejší účinky omezit. Závazky zejména stanoví, že operace banky budou i nadále prováděny podle komerčních zásad, jak je objasněno v 121. a 122. bodě odůvodnění, a Řecko přijalo rovněž závazek týkající se zákazu akvizic a řady odprodejů, jak je popsáno v 123. a 124. bodě odůvodnění. Omezení narušení hospodářské soutěže bude blíže posouzeno v oddíle 7.6.
(218)
Do banky byl rovněž dosazen kontrolní správce, který bude sledovat řádné plnění závazků týkajících se správy a řízení společnosti a obchodních činností. To zamezí případným škodlivým změnám obchodní praxe banky, a omezí tudíž možné negativní vedlejší účinky.
(219)
Dne 12. června 2014 byl Komisi mimoto předložen nový komplexní plán restrukturalizace. Tento plán restrukturalizace bude posouzen v oddíle 7.6.
(220)
Závěrem se uvádí, že pochybnosti, které byly uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha, byly rozptýleny. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou na základě bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 přiměřená.
7.4.4. Závěr ohledně souladu rekapitalizací provedených fondem HFSF se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011
(221)
Vyvozuje se tudíž závěr, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou vhodné, nezbytné a přiměřené, a to podle bodu 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011.
7.5. SOULAD AKVIZIC SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
(222)
V bodě 23 sdělení o restrukturalizaci je objasněno, že nabytí podílů v jiných podnicích bankami, kterým byla poskytnuta podpora, nemůže být financováno prostřednictvím státní podpory, pokud to nemá zásadní význam pro obnovení životaschopnosti podniku. V bodech 40 a 41 sdělení o restrukturalizaci se mimoto uvádí, že by banky neměly použít státní podporu na akvizice konkurenčních podniků, pokud nejsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability nebo zajištění účinné hospodářské soutěže. Akvizice mimoto nesmí ohrozit nebo ztížit obnovení životaschopnosti. Komise musí proto posoudit, zda jsou akvizice, které banka provedla, v souladu se sdělením o restrukturalizaci.
7.5.1. Soulad nabytí banky Emporiki Bank se sdělením o restrukturalizaci
7.5.1.1. Dopad nabytí banky Emporiki Bank na dlouhodobou životaschopnost banky Alpha
(223)
Pokud jde o provozní zisk, nabytí banky Emporiki Bank zlepší obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Alpha, jelikož spojení dvou bank na stejném zeměpisném trhu bance Alpha umožní dosáhnout významných synergií, například ve formě snížení počtu pracovníků, uzavření poboček a nižších režijních nákladů. Banka Alpha získá klienty a vklady, což významně sníží distribuční náklady. Kromě racionalizace funkcí ústředí banka uzavírá značný poboček subjektu vzniklého spojením.
(224)
Pokud jde o likvidní pozici, akvizice má na banku Alpha pozitivní vliv. Poměr úvěrů k vkladům činil u nabytého subjektu přibližně 115 %, což je podstatně méně než velmi vysoký poměr úvěrů k vkladům u banky Alpha (103). To proto významně přispěje k snížení poměru úvěrů k vkladům u banky Alpha.
(225)
Ze statického hlediska má transakce kladný dopad rovněž na kapitálový poměr banky Alpha, jelikož banka Alpha získala za jedno euro vysoce kapitalizovanou banku. K 31. březnu 2012 činil pro forma ukazatel kapitálové přiměřenosti subjektu vzniklého spojením 11,8 %, zatímco ukazatel kapitálové přiměřenosti banky Alpha činil pouze 8,8 %. Obdobně pro forma poměr kapitálu core tier 1 subjektu vzniklého spojením činil 11,1 %, zatímco tentýž ukazatel banky Alpha činil 7,9 %. Vysoký objem kapitálu banky Emporiki Bank poskytuje ochranu před budoucími ztrátami, které by se mohly projevit podle zátěžového testu, jak je uvedeno v tabulce 3. Zvýšení kapitálového poměru banky ze statického hlediska nadhodnotilo pozitivní dopad na její dlouhodobou kapitálovou pozici. Akvizice má tudíž pozitivní dopad na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Alpha.
7.5.1.2. Dopad akvizic na výši podpory, kterou banka Alpha potřebovala
(226)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky. V tomto případě má sice akvizice pozitivní dopad na životaschopnost banky Alpha, není však nezbytná k obnovení její životaschopnosti ve smyslu bodu 23 sdělení o restrukturalizaci.
(227)
Banka Alpha zaplatila za nákup banky Emporiki Bank pouze jedno euro. Kupní cena nebyla proto financována ze státní podpory. Tato skutečnost rovněž znamená, že uhrazení kupní ceny nevyvolalo u banky Alpha potřebu kapitálu. Banka Emporiki Bank měla mimoto dostatečný kapitál (tj. ve výši požadované v rámci zátěžového testu v roce 2012, jak je uvedeno v tabulce 3). Akvizice proto pravděpodobně nevyvolá u banky Alpha potřebu dalšího kapitálu v budoucnu.
(228)
Závěrem se uvádí, že kvůli neobvyklým podmínkám (koupě plně kapitalizované banky k splnění požadavků zátěžového testu pouze za jedno euro) není nabytí banky Emporiki Bank výjimečně v rozporu s požadavkem, že by podpora měla být omezena na minimum.
7.5.1.3. Narušující účinek akvizic na hospodářskou soutěž
(229)
Podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků. V bodě 41 sdělení o restrukturalizaci je rovněž uvedeno, že akvizice mohou být povoleny, pokud jsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability a zajištění účinné hospodářské soutěže. Za této situace by průběh akvizice měl být spravedlivý a akvizice by měla zajistit podmínky účinné hospodářské soutěže na příslušném trhu.
(230)
Řecká centrální banka nepovažovala banku Emporiki Bank za životaschopnou jako samostatný subjekt, a to na základě přezkumu životaschopnosti, který počátkem roku 2012 provedl externí konzultant. Banka Emporiki Bank vytvářela velké ztráty pro společnost Crédit Agricole, která ji proto chtěla prodat. Pokud by prodej nebyl možný, mohla společnost Crédit Agricole uvážit její úpadek. Transakci lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(231)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, nepodal platnou nabídku na získání banky Emporiki Bank a proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Nedošlo proto k vytěsnění žádného uchazeče, který nedostává podporu, ze strany banky Alpha. Jelikož akvizici schválil řecký orgán pro hospodářskou soutěž, výsledek procesu prodeje neohrozí podmínky účinné hospodářské soutěže v Řecku.
(232)
Potřeba podpory v případě banky Alpha mimoto nevyplývala ze špatného řízení nebo podstupování přílišného rizika. Jak bylo vyvozeno v 227. bodě odůvodnění, k financování této akvizice nebyla použita státní podpora (koupě banky, jejíž kapitál dosahuje potřebné úrovně, aby prošla zátěžovým testem řecké centrální banky, za jedno euro).
(233)
Vzhledem k těmto prvkům lze vyvodit závěr, že nabytí banky Emporiki Bank je v souladu s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.4. Závěr ohledně nabytí banky Emporiki Bank
(234)
Vzhledem k mimořádné situaci řeckých bank a specifikům nabytí banky Emporiki Bank se vyvozuje závěr, že tato akvizice je v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2. Soulad nabytí vybraných aktiv a závazků tří družstevních bank se sdělením o restrukturalizaci
7.5.2.1. Dopad akvizic na dlouhodobou životaschopnost banky Alpha
(235)
Nabytí vybraných aktiv a závazků tří družstevních bank zlepší dlouhodobou životaschopnost banky Alpha.
(236)
Začlenění vkladů tří družstevních bank do rozvahy banky Alpha zlepšilo její profil likvidity. Poměr čistých úvěrů k vkladům u banky Alpha Bank S.A. klesl přibližně o 1,5 % a snížila se její závislost na Eurosystému.
(237)
Akvizice mimoto bance Alpha umožnily zvýšit příjmy, a to zvýšením počtu klientů v řadě zeměpisných oblastí. Banka Alpha nepřevzala nákladnou infrastrukturu ani nákladnou síť poboček. Banka nepřevzala ani žádné úvěry. Nezvýšilo se proto její riziko ani kapitálové požadavky.
7.5.2.2. Dopad akvizice na výši podpory, kterou banka Alpha potřebovala
(238)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky. V tomto případě má sice akvizice pozitivní dopad na životaschopnost banky Alpha, není však nezbytná k obnovení její životaschopnosti ve smyslu bodu 23 sdělení o restrukturalizaci.
(239)
Částka, kterou banka Alpha zaplatila za nabytí převedených aktiv a závazků všech tří družstevních bank, byla stanovena na 2,1 % hodnoty převedených vkladů a činila přibližně 9 milionů EUR, což odpovídá 0,01 % celkové bilanční sumy banky v době akvizice. Tuto částku lze proto považovat za velmi nízkou. Během rekapitalizace na jaře 2013 banka mimoto již získala soukromý kapitál ve výši 550 milionů EUR.
(240)
Vyvozuje se závěr, že cena za nabytí převedených aktiv a závazků (převážně vkladů) tří družstevních bank byla natolik nízká, že nebrání tomu, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum.
7.5.2.3. Narušující účinek akvizic na hospodářskou soutěž
(241)
Jak je uvedeno v 229. bodě odůvodnění, podle bodů 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci nesmí být státní podpora použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků, s výjimkou zvláštních podmínek.
(242)
Řecká centrální banka nepovažovala tři družstevní banky za životaschopné a měla za to, že k zachování finanční stability je nutné přijmout opatření k řešení problémů. Akvizice lze proto pokládat za součást konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability, jak je popsáno v bodě 41 sdělení o restrukturalizaci.
(243)
Žádný uchazeč, který nedostává podporu, mimoto nepodal platnou nabídku na získání aktiv a závazků tří družstevních bank a jediná další nabídka přišla od banky, která obdržela ještě vyšší podporu. Objem nabytých aktiv a závazků byl navíc malý a nezměnil strukturu trhu (104).
(244)
Komise se domnívá, že tyto výjimečné okolnosti odůvodňují povolení akvizic v souladu s bodem 41 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2.4. Závěr ohledně nabytí vybraných aktiv a závazků tří družstevních bank
(245)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k specifikům nabytí vybraných aktiv a závazků tří družstevních bank jsou tyto akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.3. Soulad nabytí banky Citibank Greece se sdělením o restrukturalizaci
7.5.3.1. Dopad akvizice na dlouhodobou životaschopnost banky Alpha
(246)
Nabytí banky Citibank Greece, včetně Diners, zlepší dlouhodobou životaschopnost banky Alpha. Banka Alpha získala úvěrovou banku s vysokými rezervami. Portfolio čistých úvěrů je navíc mnohem menší než získané vklady.
(247)
Začlenění vkladů banky Citibank Greece do rozvahy banky Alpha zlepší střednědobý a dlouhodobý profil financování banky Alpha, přičemž současně zvýší její ziskovost.
(248)
Prostřednictvím akvizice se mimoto zvýší schopnost a kapacity banky Alpha přijímat vklady, banka tudíž dosáhne vyváženějšího a udržitelnějšího obchodního modelu.
(249)
Očekávané významné synergie - z hlediska centrálních funkcí, služeb informačních technologií a provozních výdajů - přispějí k dlouhodobé životaschopnosti banky Alpha.
(250)
Akvizice má tudíž pozitivní dopad na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Alpha.
7.5.3.2. Dopad akvizice na výši podpory, kterou banka Alpha potřebovala
(251)
Podle bodu 23 sdělení o restrukturalizaci by pomoc na restrukturalizaci neměla být použita k nabytí podílů v jiných podnicích, nýbrž pouze k uhrazení restrukturalizačních nákladů, které jsou nezbytné k obnovení životaschopnosti banky. V tomto případě má sice akvizice pozitivní dopad na životaschopnost banky Alpha, není však nezbytná k obnovení její životaschopnosti ve smyslu bodu 23 sdělení o restrukturalizaci.
(252)
Banka Alpha zaplatila za nákup banky Citibank Greece a Diners částku ve výši pouze 2 milionů EUR (105).
(253)
Nabyté portfolio zahrnuje vysoký počet úvěrů, které jsou zcela odepsány. Ocenění nového portfolia úvěrů by mohlo vyrovnat omezenou potřebu kapitálu vyplývající z jejich začlenění do rozvahy banky Alpha.
(254)
Banka Alpha mimoto získala soukromý kapitál ve výši 1,2 miliardy EUR, a to za cenu za akcii vyšší, než byla cena, za kterou fond HFSF upsal akcie v rámci rekapitalizace na jaře 2013.
(255)
Za této zvláštní situace nelze tvrdit, že akvizice byla financována ze státní podpory. Akvizice nezvýší potřebu podpory ani nesníží protiplnění za existující podporu.
7.5.3.3. Narušující účinek akvizice na hospodářskou soutěž
(256)
Jak je uvedeno v 241. bodě odůvodnění, státní podpora nesmí být použita na úkor soutěžitelů, kteří podporu nedostávají, a zejména na akvizice konkurenčních podniků.
(257)
Kupní cena uhrazená za banku Citibank Greece byla mimořádně nízká a banka Alpha získala velký objem soukromého kapitálu za vysokou cenu za akcii. Nelze tudíž mít za to, že k financování akvizice byla využita podpora.
(258)
Jelikož žádný uchazeč, který nedostává podporu, nepodal nabídku na nabytí rozsahu činností, které získala banka Alpha, nedošlo k vytěsnění investorů, kteří podporu neobdrželi.
(259)
Závěrem se uvádí, že vzhledem k prvkům uvedeným v 257. a 258. bodě odůvodnění se na akvizici nevztahuje zákaz uvedený v bodech 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci. Komise mimoto připomíná, že potřeba podpory v případě banky Alpha nevyplývá ze špatného řízení nebo podstupování přílišného rizika.
7.5.3.4. Závěr ohledně nabytí banky Citibank Greece
(260)
Vyvozuje se závěr, že vzhledem k jedinečné situaci banky Alpha (106) a specifikům nabytí banky Citibank Greece je tato akvizice v souladu s požadavky stanovenými ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6. SOULAD OPATŘENÍ A, B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
7.6.1. Příčiny potíží a důsledky pro posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(261)
Jak je uvedeno v oddílech 2.1.1 a 2.1.2, potíže, jimž banka čelila, vyplývají především z řecké dluhové krize a hluboké recese v Řecku a jižní Evropě. Co se týká prvně uvedeného faktoru, řecká vláda ztratila přístup na finanční trhy a nakonec musela se svými domácími a mezinárodními věřiteli sjednat dohodu, program zapojení soukromého sektoru, což vedlo k srážce z pohledávek vůči státu o 53,3 %. 31,5 % pohledávek bylo mimoto vyměněno za nové státní dluhopisy s nižšími úrokovými sazbami a delší splatností. Tyto nové státní dluhopisy stát od řeckých bank odkoupil zpět v prosinci 2012 za cenu v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty, což vedlo k dalším ztrátám řeckých bank. Kromě dopadu programu zapojení soukromého sektoru a zpětného odkupu dluhu na kapitálovou pozici banky Alpha zaznamenala banka od roku 2010 do poloviny roku 2012 rovněž velký odliv vkladů kvůli riziku, že by v důsledku neudržitelného veřejného dluhu a hospodářské recese mohlo Řecko vystoupit z eurozóny.
(262)
Opatření B1, B2, B3 a B4 činí 4 571 milionů EUR, což je méně než výše ztrát vykázaných v důsledku programu zapojení soukromého sektoru (4 786 milionů EUR). V tomto případě umožňuje bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011, aby Komise zmírnila své požadavky, pokud potíže nevyplývají především z přílišného riskování.
(263)
Největší část kapitálových potřeb vyplývá z běžné expozice finanční instituce riziku spojenému se státními dluhopisy domovské země. Tato skutečnost byla uvedena rovněž v 58. a 69. bodě rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha. Komise rovněž poznamenává, že expozice banky Alpha riziku spojenému s řeckými státními dluhopisy byla nižší než u ostatních hlavních řeckých bank, nelze tudíž usuzovat, že expozice banky vůči státním dluhopisům byla nadměrná. V důsledku toho je potřeba, aby se banka ve svém plánu restrukturalizace zabývala otázkami morálního hazardu, nižší než u ostatních finančních institucí, jimž je poskytována podpora a které nahromadily nadměrná rizika. Jelikož opatření podpory méně narušují hospodářskou soutěž, měla by se úměrně zmírnit i opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Jelikož program zapojení soukromého sektoru a zpětný odkup dluhu představují prominutí dluhu ve prospěch státu, může být odměna státu za rekapitalizaci bank nižší.
(264)
Jelikož však řecké hospodářství zaznamenalo od roku 2008 pokles o přibližně 25 % a jelikož banka Alpha získala méně životaschopnou banku v podobě banky Emporiki Bank, musela přizpůsobit svou organizaci, strukturu nákladů a obchodní síť tomuto novému prostředí, aby byla opět zisková. Bez ohledu na neexistenci morálního hazardu musí proto banka Alpha racionalizovat své činnosti v Řecku, aby zajistila svou dlouhodobou životaschopnost.
(265)
Druhou důležitou příčinou ztrát banky byly její úvěry poskytnuté řeckým domácnostem a podnikům. Komise se domnívá, že tyto ztráty jsou zapříčiněny především mimořádně hlubokou a dlouhou recesí a snížením HDP přibližně o 25 % během pěti let, a nikoli rizikovými úvěrovými praktikami banky. Podpora na pokrytí těchto ztrát proto nevytváří morální hazard, což nastává tehdy, pokud podpora banku chrání před důsledky rizikového jednání v minulosti. Podpora proto méně narušuje hospodářskou soutěž (107).
(266)
Část kapitálových potřeb a úvěrových ztrát banky však pochází od některých mezinárodních dceřiných společností. V roce 2012 byly například činnosti na Kypru, v Rumunsku, Srbsku, Bývalé jugoslávské republice Makedonii a Bulharsku ztrátové, zatímco činnosti v Albánii dosáhly pouze hranice rentability. Zátěžové testy, které byly provedeny v roce 2012 s cílem určit kapitálové potřeby banky, ukázaly, že odhady ztrát ze zahraničních úvěrů činily v případě základního scénáře 921 milionů EUR a v případě nepříznivého scénáře 1 201 milionů EUR. Zahraniční aktiva znamenala rovněž odliv likvidity, jelikož vnitroskupinové financování dosahovalo několika miliard eur.
(267)
Jelikož ze čtyř největších řeckých bank držela banka Alpha v době programu zapojení soukromého sektoru nejmenší objem státních dluhopisů a jelikož ztráta plynoucí ze zapojení soukromého sektoru byla vyšší než podpora, kterou tato banka obdržela prostřednictvím opatření B1, B2, B3 a B4, lze vyvodit závěr, že většina ztrát a potřeby podpory spadá do oblasti působnosti bodu 14 sdělení o prodloužení z roku 2011, jež Komisi umožňuje zmírnit požadavky. Potřeba podpory vyplývala částečně ze ztrát z řeckých úvěrů v důsledku mimořádně hluboké a dlouhodobé recese, a nikoli z poskytování rizikových úvěrů. Tato podpora nevytváří morální hazard, a proto méně narušuje hospodářskou soutěž.
(268)
Omezená část potřeby podpory vyplývá z podstupování rizika ze strany banky vzhledem k jejím zahraničním dceřiným společnostem.
7.6.2. Životaschopnost
(269)
Plán restrukturalizace musí zajistit, aby byla finanční instituce schopna do konce období restrukturalizace obnovit svou dlouhodobou životaschopnost (oddíl 2 sdělení o restrukturalizaci). V daném případě je období restrukturalizace vymezeno jako období ode dne přijetí tohoto rozhodnutí do dne 31. prosince 2018.
(270)
V souladu s bodem 9, 10 a 11 sdělení o restrukturalizaci předložilo Řecko komplexní a podrobný plán restrukturalizace, který obsahuje úplné informace o obchodním modelu banky. Plán uvádí rovněž příčiny obtíží banky a opatření, která byla přijata k vyřešení všech problémů souvisejících se životaschopností, kterým banka čelila. Plán restrukturalizace popisuje zejména zvolenou strategii k zachování provozní efektivity banky a k řešení velkého objemu nesplácených půjček, nestabilní likvidní a kapitálové pozice a jejích zahraničních podniků, které byly v minulých letech závislé na své mateřské společnosti, pokud jde o financování a kapitál.
7.6.2.1. Bankovní činnosti v Řecku
(271)
Co se týká likvidity a závislosti banky na financování poskytovaném Eurosystémem, plán restrukturalizace předpokládá omezený růst bilanční sumy v Řecku a opětovný růst vkladové základny. Spoléhání se na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, které se již snížilo, se bude snižovat i nadále, což bance pomůže omezit náklady na financování.
(272)
Závazek týkající se poměru úvěrů k vkladům zmíněný v 118. bodě odůvodnění zajišťuje, aby do konce období restrukturalizace byla struktura rozvahy banky udržitelná. Likvidní pozici banky posílí rovněž prodej cenných papírů a jiných vedlejších činností. Vzhledem k přetrvávajícímu nepříznivému vývoji likvidní pozice banky může Komise souhlasit se žádostí řeckých orgánů o povolení poskytovat bance likviditu v rámci opatření týkajícího se záruk a opatření týkajícího se půjčky státních dluhopisů na základě režimu podpory řeckých bank a v rámci nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou.
(273)
K snížení nákladů na financování se Řecko rovněž zavázalo, že banka bude nadále snižovat úrokové sazby, které platí u vkladů v Řecku, jak je popsáno ve 118. bodě odůvodnění. Dosažení tohoto snížení nákladů na vklady bude představovat klíčový příspěvek k zvýšení zisku banky před rezervami.
(274)
Od začátku krize začala banka racionalizovat svou obchodní síť v Řecku snižováním počtu poboček a zaměstnanců (108). Do roku 2017 se celkové náklady banky v porovnání s rokem 2013 sníží o dalších […] %. K dosažení tohoto cíle se Řecko zavázalo, že banka sníží počet svých poboček a zaměstnanců v Řecku na […], resp. […] k 31. prosinci 2017, s maximálními celkovými náklady (109) v Řecku ve výši […] miliónů EUR. Předpokládaný poměr nákladů k výnosům bude na konci období restrukturalizace nižší než […] %. Komise se proto domnívá, že plán restrukturalizace zachovává efektivnost banky v novém tržním prostředí.
(275)
Další klíčovou oblastí je řešení nesplácených půjček, jelikož ty k 31. prosinci 2013 představovaly 32,4 % portfolia (110). Banka hodlá zlepšit svou úvěrovou politiku (limity, zajištění kolaterálem) a zaměřit se na hlavní činnost s cílem omezit ztráty na minimum. Řecko se rovněž zavázalo, že banka bude splňovat vysoké standardy, co se týká její úvěrové politiky, s cílem řídit rizika a v každé fázi úvěrového procesu dosáhnout pro banku co nejvyšší hodnoty, jak je popsáno v 122. bodě odůvodnění.
7.6.2.2. Správa a řízení společnosti
(276)
Dalším bodem, jemuž je věnována pozornost, je správa a řízení banky, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2014 vlastní fond HFSF 69,9 % (111) akcií banky, má však omezená hlasovací práva. Někteří soukromí investoři, kteří banku ovládají, vlastní rovněž opční listy, a měli by tudíž plný prospěch z případného růstu ceny akcií během období restrukturalizace. Jelikož by tato situace mohla vytvářet morální hazard, byl mezi bankou a fondem HFSF v roce 2013 dohodnut zvláštní rámec vztahů. Dohoda chrání každodenní činnost banky před zásahy ze strany jejích hlavních akcionářů a současně zajišťuje, že fond HFSF může prostřednictvím náležitých konzultačních postupů sledovat provádění plánu restrukturalizace a zamezit přílišnému riskování ze strany vedení banky. Banka se rovněž zavázala podrobně sledovat svou expozici vůči spřízněným dlužníkům. Komise hodnotí kladně skutečnost, že fond HFSF získá automaticky zpět hlasovací práva, pokud banka plán restrukturalizace neprovede.
7.6.2.3. Mezinárodní činnosti
(277)
Některé mezinárodní činnosti banky vedly v minulosti k odčerpání kapitálu a likvidity banky a snížení její ziskovosti, jak je objasněno v 266. bodě odůvodnění.
(278)
V plánu restrukturalizace se předpokládá, že se banka přeorientuje na svůj domácí trh. Banka již prodala neziskovou dceřinou společnost na Ukrajině. Banka začala rovněž racionalizovat ostatní dceřiné společnosti s cílem posílit proces schvalování úvěrů a snížit nedostatek financování v dceřiných společnostech. Banka plánuje další racionalizaci své sítě dceřiných společností, které si ponechá, jak je popsáno v 109. bodě odůvodnění.
(279)
Celkový objem zahraničních aktiv bude do 31. prosince 2017 omezen nejméně o dalších […] % (v porovnání se stavem k 31. prosinci 2012).
(280)
Mezinárodní činnosti budou celkově ziskové od roku […].
(281)
Komise se proto domnívá, že banka tyto zahraniční podniky dostatečně restrukturalizuje a omezí jejich velikost s cílem zamezit potřebě dalšího kapitálu a nedostatečné likviditě v budoucnu. Závazek popsaný ve 119. bodě odůvodnění, který se týká upuštění od vkládání vysokých částek kapitálu do mezinárodních dceřiných společností banky, rovněž zajišťuje, že zahraniční dceřiné společnosti nebudou představovat hrozbu pro kapitál nebo likviditu.
7.6.2.4. Závěr ohledně životaschopnosti
(282)
Základní scénář popsaný v oddíle 2.4 ukazuje, že na konci období restrukturalizace bude banka s to dosáhnout výnosů, které jí umožní pokrýt veškeré náklady a zajistí náležitou návratnost vlastního kapitálu s přihlédnutím k jejímu rizikovému profilu. Podle předpokladů má současně kapitálová pozice banky zůstat na uspokojivé úrovni.
(283)
Komise bere na vědomí nepříznivý scénář popsaný v plánu restrukturalizace banky, který předložily řecké orgány. Nepříznivý scénář vychází ze souboru předpokladů, které byly dohodnuty s fondem HFSF. Tento scénář bere v úvahu delší a hlubší recesi a rovněž větší deflaci cen nemovitostí (112). Plán restrukturalizace ukazuje, že banka je s to čelit přiměřené zátěži v případě nepříznivého vývoje, jelikož i podle nepříznivého scénáře bude na konci období restrukturalizace zisková a bude mít dostatek kapitálu.
(284)
Výše dodatečného kapitálu, který byl získán v roce 2014, a to 1,2 miliardy EUR, postačuje k zvládnutí základního scénáře v rámci zátěžového testu v roce 2013 v období restrukturalizace a k splacení prioritních akcií, což banka učinila v dubnu 2014 (113). Banka Alpha předloží řecké centrální bance rovněž kapitálový plán pro nepředvídané události, který bude obsahovat opatření, jež budou provedena v případě, že se ekonomické prostředí dále zhorší. Komise připomíná, že při posuzování kapitálových potřeb v rámci základního scénáře již řecká centrální banka provedla řadu úprav, které vedly k zvýšení odhadovaných kapitálových potřeb v porovnání s kapitálovými potřebami, které banka odhadla ve vlastním základním scénáři. Komise se proto domnívá, že kapitálové potřeby podle základního scénáře, jak je odhadla řecká centrální banka, předpokládají do určité míry nepříznivý vývoj. Aby bylo možno vyvodit závěr, že banka je životaschopná, Komise nevyžaduje, aby měla banka předem dostatek kapitálu na pokrytí kapitálových potřeb v případě scénáře nepříznivého vývoje, jak je odhadla řecká centrální banka, jelikož tato odhadovaná výše odpovídá značně nepříznivému vývoji a jelikož získání kapitálu v březnu 2014 ukazuje, že banka má opět přístup na kapitálové trhy.
(285)
Kladně se mimoto hodnotí skutečnost, že banka nebude investovat do cenných papírů spekulativního stupně, což pomůže udržet její kapitálovou a likvidní pozici.
(286)
Vyvozuje se proto závěr, že banka přijala dostatečná opatření k obnovení dlouhodobé životaschopnosti.
7.6.3. Vlastní příspěvek a sdílení nákladů
(287)
Podle sdělení o restrukturalizaci se musí banky a držitelé jejího kapitálu v maximální možné míře podílet na restrukturalizaci s cílem zajistit, že podpora bude omezena na nezbytné minimum. Banky by tak k financování restrukturalizace měly použít své vlastní zdroje pocházející například z prodeje aktiv, zatímco držitelé kapitálu dle možností převezmou ztráty finanční instituce.
7.6.3.1. Vlastní příspěvek banky: odprodeje a snížení nákladů
(288)
Banka již odprodala některé malé zahraniční podniky (na Ukrajině) a u části svého portfolia snížila pákový efekt s cílem zlepšit kapitálovou přiměřenost a likvidní pozici. V období od roku 2009 do roku 2013 banka například snížila svá zahraniční aktiva o 1,9 miliardy EUR (114).
(289)
Plán restrukturalizace předpokládá prodej dalších aktiv v jihovýchodní Evropě, jak je popsáno v 107. bodě odůvodnění. Vzhledem k omezení činnosti a odprodejům, které již byly provedeny, a po provedení těchto závazků banka významně omezí své zeměpisné působení v jihovýchodní Evropě. Zmenšení mezinárodních aktiv banky rovněž významně sníží možné riziko toho, že v budoucnu bude zapotřebí další podpora. Pomáhá proto omezit výši podpory na minimum.
(290)
V roce 2007 odprodala banka své činnosti v oblasti pojištění. Na tomto trhu proto nemá žádnou významnou činnost, kterou by bylo možno prodat za účelem vytvoření zdrojů.
(291)
V zájmu omezení kapitálových potřeb nebude banka používat kapitál k podpoře či růstu svých zahraničních dceřiných společností, jak je popsáno ve 119. bodě odůvodnění. Závazky, které Řecko přijalo, mimoto zajišťují, že banka nebude provádět další akvizice.
(292)
Banka rovněž provádí rozsáhlý program snižování nákladů, jak je uvedeno v oddíle 2.4.2. Banka bude své náklady dále snižovat až do roku 2017. Banka snižuje počet pracovníků a upravuje jejich platy směrem dolů. Řecko se rovněž zavázalo omezit odměny pro vedoucí pracovníky banky, […].
7.6.3.2. Sdílení nákladů ze strany bývalých akcionářů a nový kapitál získaný na trhu
(293)
Podíly bývalých akcionářů banky byly zředěny emisí s přednostním právem v roce 2009 (115) a posléze rekapitalizací ze strany fondu HFSF (opatření B4) a získáním soukromého kapitálu v roce 2013 a v březnu 2014. Podíl v držení akcionářů banky, k nimž v té době patřili investoři, kteří vložili finanční prostředky v roce 2009, se například snížil ze 100 % před rekapitalizací na jaře 2013 na pouze 4,9 % po této rekapitalizaci. Banka mimoto od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti. Kromě tohoto sdílení nákladů ze strany bývalých akcionářů získala banka od začátku krize v roce 2008 značný objem soukromého kapitálu, tj. 986 milionů EUR v roce 2009, 550 milionů EUR v roce 2013 a 1 200 milionů EUR v roce 2014.
7.6.3.3. Sdílení nákladů ze strany držitelů podřízeného dluhu
(294)
Držitelé podřízených dluhových nástrojů banky přispěli na restrukturalizační náklady banky. Banka provedla řadu opatření v oblasti řízení závazků s cílem vytvořit kapitál. Celková výše vyměněných závazků dosáhla 828 milionů EUR, přičemž kapitálový zisk činil 436 milionů EUR, jak je popsáno ve 114. bodě odůvodnění.
(295)
Na dosud nesplacené nástroje se vztahuje zákaz výplaty kupónů, jak je uvedeno ve 124. bodě odůvodnění. Komise je tedy názoru, že je zajištěno přiměřené sdílení nákladů ze strany soukromých držitelů hybridního kapitálu banky a že požadavky sdělení o restrukturalizaci v tomto ohledu jsou splněny.
7.6.3.4. Závěr ohledně vlastního příspěvku a sdílení nákladů
(296)
V porovnání s celkovou rekapitalizací ze strany státu je vlastní příspěvek a sdílení nákladů, zejména v podobě prodeje aktiv a zmenšení úvěrového portfolia, mnohem menší, než co Komise obvykle považuje za dostatečné. Zmenšení se týká pouze zahraničních činností (116), na něž připadá omezená část banky (117), a restrukturalizace nepředpokládá snížení velikosti portfolia úvěrů a vkladů v Řecku. Vzhledem k prvkům projednaným v oddíle 7.6.1, a zejména skutečnosti, že z velkých řeckých bank obdržela banka Alpha Bank nejnižší podporu a že obdržená podpora je plně způsobilá pro výjimku stanovenou v bodě 14 sdělení o prodloužení z roku 2011, podle něhož může Komise přijmout nižší vlastní příspěvek a sdílení nákladů, lze mít za to, že plán restrukturalizace obsahuje dostatečná opatření k zajištění vlastního příspěvku a sdílení nákladů.
7.6.4. Opatření k omezení narušení hospodářské soutěže
(297)
Sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby plán restrukturalizace obsahoval opatření omezující narušení hospodářské soutěže a zajišťující konkurenceschopnost bankovního sektoru. Tato opatření musí mimoto vyřešit problém morálního hazardu a zaručit, že státní podpora nebude použita k financování protisoutěžního chování.
(298)
Podle bodu 31 sdělení o restrukturalizaci musí Komise při posuzování výše podpory a narušení hospodářské soutěže přihlédnout jak k absolutní, tak relativní částce státní podpory, jakož i rozsahu sdílení nákladů a postavení finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. V této souvislosti Komise připomíná, že banka obdržela od státu kapitálovou podporu odpovídající 12 % jejích rizikově vážených aktiv (118). Banka mimoto získala dne 30. listopadu 2011 záruky týkající se likvidity ve výši 14 miliard EUR a dne 30. září 2011 půjčky státních dluhopisů v hodnotě 1,6 miliardy EUR, což společně představuje 25 % bilanční sumy banky v té době. Banka mimoto získala nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou. Vzhledem k velkému objemu podpory jsou proto odůvodněná opatření k omezení možného narušení hospodářské soutěže. Podíl banky Alpha na trhu v Řecku je mimoto vysoký a k 31. prosinci 2012 činil u úvěrů 15 % a u vkladů 13 %. Nabytí banky Emporiki Bank a v mnohem menším rozsahu i nabytí tří družstevních bank a činností banky Citibank v Řecku zvýšilo podíly banky Alpha na trhu. Po nabytí banky Emporiki Bank podíl banky Alpha na trhu vkladů v Řecku k 30. červnu 2013 činil 21 %, zatímco její podíl na trhu úvěrů na bydlení, spotřebitelských úvěrů a podnikových úvěrů činil 23 %, 20 % resp. 21 % (119). Po nabytí činností banky Citibank v Řecku vzrostl podíl banky Alpha na trhu vkladů o méně než 1 %.
(299)
Komise připomíná, že potíže banky vyplývaly především z vnějších šoků, jako je řecká dluhová krize a dlouhá recese, která narušovala řecké hospodářství od roku 2008, jak již bylo uvedeno v 69. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se banky Alpha. Potřeba zabývat se otázkami morálního hazardu je omezená, jelikož banka nepodstupovala nadměrná rizika. Jak je projednáno v oddíle 7.6.1 tohoto rozhodnutí, narušující účinek opatření podpory je vzhledem k těmto faktorům nižší stejně jako potřeba opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Z těchto důvodů může Komise výjimečně souhlasit s tím, že navzdory vysoké částce podpory a vysokému podílu na trhu nepředpokládá plán restrukturalizace snížení bilanční sumy a omezení poskytování úvěrů v Řecku.
(300)
Komise však podotýká, že rekapitalizace ze strany státu bance umožnila pokračovat v bankovních činnostech na zahraničních trzích.
(301)
V této souvislosti bere Komise na vědomí, že kromě již provedených opatření k snížení a restrukturalizaci zahraničních aktiv bude banka pokračovat v restrukturalizaci a snižování těchto aktiv až do 30. června 2018 (120), a to navíc k závazku, že podporu nevyužije k financování růstu těchto činností. Podpora proto nebude použita k narušení hospodářské soutěže na těchto zahraničních trzích.
(302)
Řecko se rovněž zavázalo k zákazu akvizic, což zajistí, že banka nepoužije státní podporu, kterou obdržela, na získání nových podniků. Uvedený zákaz přispěje k zajištění toho, že podpora je důsledně použita k obnovení životaschopnosti bankovních činností v Řecku, a nikoli například k rozšiřování činnosti na zahraničních trzích.
(303)
Závazek týkající se snížení úroků hrazených u řeckých vkladů z neudržitelně vysokých úrovní rovněž zajišťuje, že podpora nebude použita na financování neudržitelných strategií přijímání vkladů, které narušují hospodářskou soutěž na řeckém trhu. Stejně tak závazek týkající se uplatňování přísných pokynů, pokud jde o úročení nových úvěrů, a to na základě náležitého posouzení úvěrového rizika, zabrání bance v narušování hospodářské soutěže na řeckém trhu nevhodnými strategiemi úročení úvěrů pro klienty.
(304)
Vzhledem k zvláštní situaci, která byla popsána v oddíle 7.6.1, a opatřením uvedeným v plánu restrukturalizace se Komise domnívá, že s ohledem na omezení narušení hospodářské soutěže existují dostatečná ochranná opatření.
7.7. KONTROLA
(305)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci musí být pravidelně předkládány zprávy, aby mohla Komise ověřit, že je plán restrukturalizace řádně prováděn. Jak je uvedeno v závazcích, které Řecko přijalo (121), Řecko zajistí, aby do konce období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2018, sledoval kontrolní správce, kterého jmenovala banka se souhlasem Komise, závazky přijaté Řeckem ohledně restrukturalizace činností v Řecku a v zahraničí a ohledně správy a řízení společnosti a obchodních činností. Lze proto vyvodit závěr, že provádění plánu restrukturalizace bude náležitě kontrolováno.
8. ZÁVĚR
(306)
Vyvozuje se závěr, že Řecko provedlo protiprávně opatření B1, B2, B3 a B4 v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy, jelikož tato opatření byla provedena před jejich oficiálním schválením Komisí. Komise však konstatuje, že plán restrukturalizace spolu se závazky uvedenými v příloze zajišťuje obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, je dostačující, pokud jde o sdílení nákladů a vlastní příspěvek, je vhodný k vyrovnání účinků opatření podpory, která byla posouzena v tomto rozhodnutí, narušujících hospodářskou soutěž a je přiměřený. Předložený plán restrukturalizace a závazky splňují kritéria stanovená ve sdělení o restrukturalizaci, opatření podpory lze proto považovat za slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Níže uvedená opatření, která provedlo Řecko, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy:
a)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou bance Alpha Bank S.A. poskytla řecká centrální banka a s ohledem na niž poskytlo Řecko záruku (opatření L2);
b)
druhá překlenovací rekapitalizace v objemu 1 042 milionů EUR, kterou ve prospěch banky Alpha Bank S.A. provedl Řecký fond finanční stability („HFSF“) v prosinci 2012 (opatření B2);
c)
písemný závazek týkající se částky ve výši 1 629 milionů EUR, který fond HFSF poskytl bance Alpha Bank S.A. dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
d)
rekapitalizace v objemu 4 021 milionů EUR, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Alpha Bank S.A. na jaře 2013 (opatření B4).
2. Finanční prostředky v celkové výši 427 milionů EUR, které fond HFSF poskytl na pokrytí mezery ve financování v souvislosti s převodem vybraných aktiv a závazků bank Cooperative Bank of Dodecanese, Evia Cooperative Bank a Cooperative Bank of Western Macedonia na banku Alpha Bank S.A. v prosinci 2013, nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
3. Na základě plánu restrukturalizace skupiny Alpha Bank (banka Alpha Bank a veškeré její dceřiné společnosti a pobočky) předloženého dne 12. června 2014 a na základě závazků, které k tomuto dni přijalo Řecko, je níže uvedená státní podpora slučitelná s vnitřním trhem:
a)
kapitálová injekce ve výši 940 milionů EUR, kterou Řecko poskytlo bance Alpha Bank S.A. v květnu 2009 v rámci rekapitalizačního opatření (opatření A);
b)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou od července 2011 bance Alpha Bank S.A. poskytuje řecká centrální banka a s ohledem na niž poskytlo Řecko záruku, a to ve výši 23,6 miliardy EUR k 31. prosinci 2012 (opatření L2);
c)
první překlenovací rekapitalizace v objemu 1 900 milionů EUR, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Alpha Bank S.A. v květnu 2012 (opatření B1);
d)
druhá překlenovací rekapitalizace v objemu 1 042 milionů EUR, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Alpha Bank S.A. v prosinci 2012 (opatření B2);
e)
písemný závazek týkající se částky ve výši 1 629 milionů EUR, který fond HFSF poskytl bance Alpha Bank S.A. dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
f)
rekapitalizace v objemu 4 021 milionů EUR, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky Alpha Bank S.A. v květnu 2013 (opatření B4).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 9. července 2014.
DECISIÓN (UE) 2015/454 DE LA COMISIÓN
de 9 de julio de 2014
relativa a la ayuda estatal SA.34823 (2012/C), SA.36004 (2013/NN), SA.37965 (2013/N), SA.37966 (2013/N), SA.37967 (2013/N) concedida por Grecia a Alpha Bank Group en relación con:
-
la recapitalización y reestructuración de Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Cooperative Bank of Western Macedonia a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Evia Cooperative Bank a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.,
-
la resolución de Cooperative Bank of Dodecanese a través de una orden de transferencia a Alpha Bank S.A.
[notificada con el número C(2014) 4662]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los Estados miembros y otros interesados para que presentaran sus observaciones de conformidad con las citadas disposiciones,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. PROCEDIMIENTO RELATIVO A ALPHA BANK
(1)
Mediante Decisión de 19 de noviembre de 2008, la Comisión aprobó un régimen denominado «Medidas de apoyo a las instituciones de crédito griegas» (en lo sucesivo, «el régimen de apoyo a los bancos griegos») destinado a garantizar la estabilidad del sistema financiero griego. El régimen de apoyo a los bancos griegos contempla la concesión de ayudas mediante tres medidas: recapitalización, garantía de préstamos y deuda pública (1). En mayo de 2009, Alpha Bank Group (en lo sucesivo, «el Banco») fue recapitalizado por Grecia mediante la medida de recapitalización.
(2)
El considerando 14 de la Decisión de 19 de noviembre de 2008 establecía que se notificaría a la Comisión un plan de reestructuración con respecto a los beneficiarios de la medida de recapitalización.
(3)
El 2 de agosto de 2010, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración del Banco. La Comisión registró el plan y sus posteriores actualizaciones, así como la información complementaria presentada por las autoridades griegas, como asunto SA.30342 (PN26/2010) y, posteriormente, como asunto SA.32786 (2011/PN).
(4)
El Banco se ha beneficiado en repetidas ocasiones de garantías estatales sobre instrumentos de deuda y préstamos públicos al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (2). También se ha beneficiado de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado.
(5)
El 20 de abril de 2012, el Fondo Griego de Estabilidad Financiera (en lo sucesivo, «el FGEF») facilitó al Banco una carta en la que se comprometía a participar en un proyecto de ampliación del capital social del Banco. El 28 de mayo de 2012, el FGEF concedió al Banco una recapitalización puente de 1 900 millones EUR (en lo sucesivo, «la primera recapitalización puente»).
(6)
En mayo de 2012, las autoridades griegas notificaron a la Comisión que habían recibido la carta de compromiso del FGEF en favor del Banco. La Comisión la registró como ayuda no notificada [asunto SA.34823 (2012/NN)], puesto que la medida ya se había ejecutado.
(7)
Mediante Decisión de 27 de julio de 2012, la Comisión incoó un procedimiento formal de investigación sobre la primera recapitalización puente (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación Alpha») (3).
(8)
El 12 de octubre de 2012, el FGEF dio su consentimiento a la adquisición por el Banco de Emporiki Bank a Crédit Agricole SA (en lo sucesivo, «Crédit Agricole»). El 16 de octubre de 2012, Crédit Agricole y el Banco firmaron un acuerdo de compra de acciones.
(9)
Antes de esa fecha, las autoridades griegas habían informado a los servicios de la Comisión sobre la evolución del procedimiento y las condiciones de la posible adquisición de Emporiki Bank.
(10)
El 23 de noviembre de 2012, los servicios de la Comisión enviaron a las autoridades griegas una carta que incluía su evaluación preliminar de la adquisición.
(11)
En diciembre de 2012, el FGEF concedió al Banco una segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR (en lo sucesivo, «la segunda recapitalización puente»). El 21 de diciembre de 2012, el FGEF facilitó también al Banco una carta de compromiso para su participación en una ampliación del capital social del Banco y en la emisión de instrumentos de capital convertibles por un importe total máximo de 1 629 millones EUR (4). Las autoridades griegas notificaron dichas medidas a la Comisión el 27 de diciembre de 2012 (5).
(12)
En mayo de 2013, el Banco anunció la finalización con éxito de su emisión de derechos por valor de 457,1 millones EUR y la asignación de todas las acciones ofrecidas en una inversión privada por valor de 92,9 millones EUR adicionales. El 3 de junio de 2013, el FGEF convirtió la primera y segunda recapitalizaciones puente en capital y aportó otros 1 079 millones EUR de capital al Banco (en lo sucesivo, «la recapitalización de la primavera de 2013»).
(13)
El 19 de diciembre de 2013, las autoridades griegas facilitaron a la Comisión información sobre las condiciones de la recapitalización de la primavera de 2013.
(14)
El 12 de junio de 2014, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración definitivo del Banco (en lo sucesivo, «el plan de reestructuración»). En la misma fecha, facilitaron información sobre la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, indicando su intención de seguir prestando al Banco apoyo a la liquidez, así como garantías estatales sobre instrumentos de deuda pública y obligaciones del Estado concedidas en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos (6).
(15)
La Comisión ha celebrado numerosas reuniones y teleconferencias y ha intercambiado mensajes electrónicos con representantes de las autoridades griegas y del Banco.
(16)
Grecia acepta que excepcionalmente la presente Decisión se adopte únicamente en lengua inglesa.
1.2. PROCEDIMIENTO RELATIVO AL APOYO ESTATAL CONCEDIDO A LOS TRES BANCOS COOPERATIVOS
(17)
El 3 de diciembre de 2013, Grecia informó a la Comisión de la resolución anticipada de tres Bancos Cooperativos (en lo sucesivo, «los tres Bancos Cooperativos»), a saber, Co-operative Bank of Dodecanese (en lo sucesivo, «Dodecanese Bank»), Co-operative Bank of Evia (en lo sucesivo, «Evia Bank») and Co-operative Bank of Western Macedonia (en lo sucesivo, «Western Macedonia Bank»).
(18)
El 4 de diciembre de 2013, los servicios de la Comisión pidieron a Grecia que facilitara información relativa a la resolución anticipada de los tres Bancos Cooperativos.
(19)
El 5 de diciembre de 2013, Grecia facilitó la información solicitada a los servicios de la Comisión.
(20)
El 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de los tres Bancos Cooperativos y a la transferencia al Banco de sus pasivos seleccionados.
(21)
El 17 de diciembre de 2013, Grecia notificó el apoyo estatal prestado en el marco de la resolución de los tres Bancos Cooperativos.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. EL BANCO Y SUS DIFICULTADES
2.1.1. Contexto general del sector bancario griego
(22)
El producto interior bruto (PIB) real de Grecia disminuyó un 20 % entre 2008 y 2012, como se muestra en el cuadro 1. Como consecuencia de ello, los bancos griegos registraron un rápido aumento de la tasa de impago de los préstamos a las empresas y hogares griegos (7). Estas circunstancias afectaron negativamente al rendimiento de los activos de las entidades bancarias griegas y generaron necesidades de capital.
Cuadro 1
Crecimiento del PIB real en Grecia, 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Crecimiento del PIB real (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-7,0
-3,9
Fuente:
Eurostat, disponible en http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115.
(23)
Además, en febrero de 2012, Grecia llevó a cabo un intercambio de obligaciones del sector privado conocido como «participación del sector privado» (en lo sucesivo, «el programa PSI»). Los bancos griegos participaron en el programa PSI, en el curso del cual el Gobierno griego ofreció nuevas garantías a los obligacionistas privados existentes (incluidas nuevas obligaciones de deuda pública griega), obligaciones ligadas al PIB y pagarés PSI emitidos por el Fondo Europeo de Estabilidad Financiera (FEEF) a cambio de obligaciones de deuda pública griega, con una quita nominal del 53,5 % y vencimientos a más largo plazo (8). Las autoridades griegas anunciaron los resultados de dicho intercambio de obligaciones el 9 de marzo de 2012 (9). El intercambio conllevó pérdidas significativas para los obligacionistas (estimadas por el Banco de Grecia en el 78 % del importe nominal de las antiguas obligaciones de deuda pública griega por término medio para los bancos griegos) y necesidades de capital que se anotaron con carácter retroactivo en los estados financieros de los bancos griegos correspondientes a 2011.
Cuadro 2
Total de pérdidas de los principales bancos griegos en el marco del PSI (millones EUR)
Bancos
Importe nominal de las obligaciones de deuda pública griega (1)
Importe nominal de los préstamos estatales (2)
Importe nominal total (3)=(1)+(2)
Pérdidas de las obligaciones de deuda pública griega en el marco del PSI (4)
Pérdidas de los préstamos del Estado en el marco del PSI (5)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI (6)=(4)+(5)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI/capital básico de nivel 1 (10) (diciembre de 2011) (%)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI/activos totales (diciembre de 2011) (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Emporiki
351
415
766
270
320
590
40,3
2,7
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 14.
(24)
Dado que los bancos griegos se enfrentaron a importantes déficits de capital como resultado del programa PSI y la prolongada recesión, el Memorando de Política Económica y Financiera (MPEF) del segundo programa de ajuste para Grecia celebrado entre el Gobierno griego, la Unión Europea, el Fondo Monetario Internacional (FMI) y el Banco Central Europeo (BCE) el 11 de marzo de 2012 destinó fondos a la recapitalización de esos bancos. Las autoridades griegas estimaron el total de las necesidades de recapitalización bancaria y los costes de resolución que debían financiarse en el marco de ese programa en 50 000 millones EUR (11). Este importe se calculó sobre la base de una prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia para el período comprendido entre diciembre de 2011 y diciembre de 2014 (en lo sucesivo, «la prueba de resistencia de 2012»), que se basó en previsiones de las pérdidas crediticias realizadas por Blackrock (12). Los fondos para la recapitalización de los bancos griegos están disponibles por intermediación del FGEF. En el cuadro 3 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos resultantes de la prueba de resistencia de 2012.
Cuadro 3
Prueba de resistencia de 2012: necesidades de capital de los principales bancos griegos (millones EUR)
Bancos
Capital básico de nivel 1 de referencia (diciembre de 2011) (1)
Pérdidas brutas totales en el marco del PSI (diciembre de 2011) (2)
Provisiones relativas al PSI (junio de 2011) (3)
Previsiones de pérdidas brutas acumuladas para el riesgo de crédito (4)
Reservas dotadas para préstamos incobrables (diciembre de 2011) (5)
Generación de capital interno (6)
Objetivo de coeficiente de capital básico de nivel 1 (diciembre 2014) (7)
Necesidades de capital (8) = (7) - [(1) + (2) + (3) + (4) + (5) + (6)]
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Emporiki
1 462
590
71
-6 351
3 969
114
1 151
2 475
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 8.
(25)
De conformidad con el MPEF, «los bancos que presenten planes viables de obtención de capital tendrán la oportunidad de solicitar y recibir apoyo público de tal forma que se preserven los incentivos al sector privado para aportar capital y, por lo tanto, se reduzca al mínimo la carga para los contribuyentes» (13). El Banco de Grecia constató que solo los cuatro mayores bancos (Eurobank, National Bank of Greece, Piraeus Bank y Alpha Bank) presentaron planes de ampliación de capital viables (14). Estos bancos recibieron una primera recapitalización puente del FGEF en mayo de 2012.
(26)
Los depósitos nacionales en los bancos griegos disminuyeron un 37 % entre finales de 2009 y junio de 2012, debido a la recesión y a la incertidumbre política. Los bancos se vieron obligados a pagar tipos de interés más elevados para tratar de retener los depósitos. Los costes de los depósitos aumentaron, reduciendo el margen neto de intereses de los bancos. Como los bancos griegos estaban excluidos de los mercados de financiación mayorista, pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del Eurosistema (15), presentándose una parte creciente de la misma en forma de provisión urgente de liquidez con garantía estatal concedida por el Banco de Grecia.
(27)
El 3 de diciembre de 2012, Grecia puso en marcha un programa de recompra de las nuevas obligaciones de deuda pública griega recibidas por los inversores en el marco del programa PSI, a precios que oscilaban entre el 30,2 % y el 40,1 % de su valor nominal (16). Los bancos griegos participaron en dicho programa de recompra, lo que se tradujo en nuevas pérdidas en sus balances, puesto que la mayoría de las pérdidas contables (es decir, la diferencia entre el valor de mercado y el valor nominal) contabilizadas en esas nuevas obligaciones de deuda pública griega en el momento del programa PSI pasaron a ser definitivas e irreversibles (17).
(28)
En diciembre de 2012, los cuatro mayores bancos griegos recibieron una segunda recapitalización puente del FGEF.
(29)
En la primavera de 2013, la recapitalización puente de los cuatro bancos se convirtió en recapitalización permanente en acciones ordinarias, estando más del 80 % del capital social de cada uno de los cuatro bancos en manos del FGEF. En relación con los bancos que consiguieron atraer un importe predeterminado de capital privado (el Banco, Piraeus Bank SA y National Bank of Greece S.A.), el FGEF recibió acciones sin derecho a voto y se concedió a los inversores privados certificados de opción de compra sobre las acciones de dicho Fondo.
(30)
En julio de 2013, el Banco de Grecia encargó a un asesor que realizase un diagnóstico sobre las carteras de préstamos de todos los bancos griegos. El asesor realizó proyecciones sobre pérdida de crédito en dichas carteras y en los préstamos con riesgo griego en las sucursales y filiales extranjeras a lo largo de tres años y medio y durante toda la vigencia de los préstamos. El análisis aportó proyecciones sobre pérdida de crédito en dos escenarios macroeconómicos, uno de referencia y otra adverso. Las pérdidas de crédito de las carteras de préstamos exteriores fueron estimadas por el Banco de Grecia a partir de datos facilitados por el asesor.
(31)
Sobre la base de la valoración de las pérdidas de créditos que había hecho el asesor, el Banco de Grecia puso en marcha en el otoño de 2013 una nueva prueba de resistencia (en lo sucesivo, «la prueba de resistencia de 2013») para evaluar la solidez de la posición de capital de las entidades bancarias griegas en un escenario de referencia y un escenario adverso. El Banco de Grecia realizó una evaluación de las necesidades de capital con el apoyo técnico de un segundo asesor.
(32)
Los elementos clave de la evaluación de las necesidades de capital según la prueba de resistencia de 2013 fueron: i) las proyecciones sobre pérdida de crédito (18) de las carteras de préstamos de los bancos sobre una base consolidada para los riesgos griegos y los riesgos extranjeros, netas de las reservas de préstamos vigentes, y ii) la rentabilidad operativa estimada de los bancos para el período comprendido entre junio de 2013 y diciembre de 2016, basada en una estimación prudente de los planes de reestructuración presentados al Banco de Grecia durante el cuarto trimestre de 2013. En el cuadro 4 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos sobre una base consolidada y con arreglo al escenario de referencia para las pruebas de resistencia de 2013.
Cuadro 4
Prueba de resistencia de 2013: necesidades de capital de los bancos griegos sobre una base consolidada en el escenario de referencia (millones EUR)
Bancos
Coeficiente de capital básico de nivel 1 de referencia (diciembre de 2013) (1)
Reservas para préstamos incobrables (junio de 2013) (2)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos griegos (3)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos exteriores (19) (4)
Generación de capital interno (5)
Coeficiente de capital básico de nivel 1 de la prueba de resistencia (diciembre de 2016) (6)
Necesidades de capital (7) = (6) - (1) - (2) - (3) - (4)-(5)
NBG (20)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (21)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Fuente:
Banco de Grecia, Pruebas de resistencia de 2013 del sector bancario griego, marzo de 2014, p. 42.
(33)
El 6 de marzo de 2014, el Banco de Grecia informó de los resultados de las pruebas de resistencia de 2013 y pidió a los bancos que presentasen, a más tardar a mediados de abril de 2014, sus planes de ampliación de capital para cubrir las necesidades de capital en el escenario de referencia.
(34)
Entre finales de marzo de 2013 y principios de mayo de 2014, los bancos procedieron a ampliaciones de capital.
2.1.2. Beneficiario
(35)
El Banco presta servicios bancarios universales principalmente en Grecia y en el sudeste de Europa [Chipre, Rumanía, Bulgaria, Serbia, Albania y la antigua República Yugoslava de Macedonia («ARYM»)], así como en el Reino Unido. Ofrece toda la gama de productos y servicios bancarios y financieros a hogares y empresas. Opera en la banca minorista, empresarial y privada, gestión de activos, tesorería y banca de inversión. El Banco es una sociedad constituida en Grecia y sus acciones se cotizan en la Bolsa de Atenas. El 30 de septiembre de 2012, el Banco empleaba a un total de 17 119 personas, aproximadamente un tercio de ellas en el sudeste de Europa y en el Reino Unido, y los dos tercios restantes eran empleados en Grecia (22).
(36)
El Banco participó en el programa PSI, intercambiando obligaciones de deuda pública griega y préstamos del Estado por un valor nominal de 6 043 millones EUR. Su carga total relacionada con el programa PSI ascendía a unos 4 786 millones EUR antes de impuestos y fue enteramente registrada en su contabilidad de 2011 (23). Durante el programa de recompra de diciembre de 2012, el Banco vendió las nuevas obligaciones de deuda pública griega que había recibido en el marco del programa PSI con un descuento importante con respecto a su valor nominal. Dicha venta cristalizó sus pérdidas en las nuevas obligaciones de deuda pública griega.
(37)
Las cifras clave del Banco en los meses de diciembre de 2010, 2011, 2012 y 2013 (datos consolidados) se presentan en el cuadro 5.
Cuadro 5
Cifras clave de Alpha Bank en 2010, 2011, 2012 y 2013
Beneficios y pérdidas
(en millones EUR)
2010
2011
2012
2012 proforma
(incluido Emporiki)
2013
(incluido Emporiki)
Ingresos netos por intereses
1 819
1 784
1 397
1 755
1 658
Total de ingresos operativos
2 249
2 283
1 506
1 826
2 344
Total gastos de funcionamiento
-1 148
-1 096
-1 179
-1 746
-1 426
Ingresos antes de provisiones
1 101
1 187
327
80
918
Pérdidas por deterioro del valor para cubrir el riesgo de crédito
- 885
-1 130
-1 669
-2 802
-1 923
Pérdidas por deterioro del valor en las obligaciones de deuda pública y los préstamos elegibles para el PSI
-
-4 789
-
-
-
Fondo de comercio negativo
3 283
Beneficios/pérdidas netos
86
-3 810
-1 086
n.a.
2 922
Cifras selectivas sobre volúmenes
(millones EUR)
2010
2011
2012
2012 proforma
(incluido Emporiki)
2013
(incluido Emporiki)
Total préstamos y anticipos a clientes (neto)
49 305
44 876
40 495
55 459
51 678
Depósitos
38 293
29 399
28 451
41 348
42 485
Total activos
66 798
59 148
58 357
76 518
73 697
Capital total (24)
5 784
1 966
773
3 423
8 312
Fuentes:
2013: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/Deltio_Typou_20140310EN.pdf
Proforma 2012: Plan de reestructuración de Alpha Bank, junio de 2014, p. 24.
2012 y 2011: Resultados financieros del ejercicio 2012 - Estados financieros consolidados http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2012_en.pdf
2010: Resultados financieros del ejercicio 2011 - Estados financieros consolidados http://www.alpha.gr/files/investorrelations/IFRS_Alphagroup_FY_2011_en.pdf
(38)
El cuadro 5 muestra que además de las enormes pérdidas que contabilizó en 2011 debido al programa PSI [4 786 millones EUR (25)], el Banco experimentó una reducción de sus ingresos (como consecuencia, entre otras cosas, de los elevados costes de los depósitos) y elevadas y crecientes pérdidas por el deterioro del valor de sus carteras de préstamos en Grecia y en el extranjero. La posición de liquidez del Banco se vio gravemente afectada por la retirada de depósitos y su coeficiente préstamos/depósitos alcanzó el 152 % a 31 de diciembre de 2011 (26), mientras que en esa fecha el 34 % de su balance estaba financiado por el Eurosistema (27).
(39)
En las pruebas de resistencia de 2013, el Banco de Grecia estimó las necesidades de capital del Banco en 262 millones EUR para el escenario de referencia.
(40)
En marzo de 2014, el Banco procedió a una ampliación de capital de 1 200 millones EUR para cubrir las necesidades de capital mencionadas en el considerando 39 y reembolsar las acciones preferentes en manos de Grecia por valor de 940 millones EUR (28). A diferencia de lo que ocurrió en la ampliación de capital de Eurobank de abril de 2014, el FGEF no se comprometió a aportar capital en la ampliación de capital del Banco en caso de demanda privada insuficiente. Esta última ampliación de capital se llevó a cabo a través de una oferta de capital no preferente (es decir, una ampliación de aumento de capital con supresión de los derechos preferentes de los accionistas) a inversores internacionales y a través de una oferta pública en Grecia. El precio de suscripción se fijó en 0,66 EUR por acción.
(41)
Tras la ampliación de capital, el Banco anunció el 17 de abril de 2014 que había amortizado las acciones preferentes a Grecia, por un importe total de 940 millones EUR.
2.2. ADQUISICIONES DE ACTIVIDADES BANCARIAS EN GRECIA LLEVADAS A CABO POR EL BANCO
2.2.1. Adquisición de Emporiki Bank
(42)
Emporiki Bank fue fundado en 1882.
(43)
En 2000, Crédit Agricole Group adquirió inicialmente una participación del 6,7 % en Emporiki Bank. Emporiki Bank pasó a ser una filial de Crédit Agricole en 2006, cuando este adquirió una participación mayoritaria. En ese momento, la participación de Crédit Agricole en Emporiki Bank aumentó al 94,99 %.
(44)
Emporiki Bank operaba en todas las actividades bancarias (minoristas, empresas), así como en la banca de inversión, gestión de activos, gestión de cartera y servicios financieros generales. Ofrecía sus servicios en Grecia a través de una red de 323 sucursales y en el exterior, a través de su sucursal en Chipre, así como de filiales en Chipre, Bulgaria, Albania y Rumanía (29). A 31 de diciembre de 2012, su plantilla era de 4 230 trabajadores.
(45)
El Banco participó en el programa PSI, intercambiando obligaciones de deuda pública griega y otros valores elegibles con un valor nominal de 766 millones EUR. Como se muestra en el cuadro 2, su carga total relacionada con el PSI ascendía a unos 590 millones EUR antes de impuestos y estaba totalmente inscrita en su contabilidad de 2011. Como se ilustra en el cuadro 3, las necesidades de capital de Emporiki Bank se estimaron en 2 475 millones EUR y se calcularon sobre la base de una prueba de resistencia realizada en 2012 por el Banco de Grecia para el período comprendido entre el 31 de diciembre de 2011 y el 31 de diciembre de 2014, que se basó en las previsiones de pérdidas crediticias realizadas por Blackrock.
(46)
El 12 de octubre de 2012, el FGEF dio su aprobación al Banco para la adquisición de Emporiki Bank a Crédit Agricole.
(47)
El 16 de octubre de 2012, Crédit Agricole y el Banco firmaron el «Acuerdo de adquisición de acciones de 16 de octubre de 2012 entre Crédit Agricole SA y Alpha Bank SA para la compraventa de Emporiki Bank of Greece SA». Llevada a cabo la debida diligencia financiera, Crédit Agricole aportó capital agregado por valor de 2 893 millones EUR, al tiempo que suscribía en su totalidad un bono convertible por valor de 150 millones EUR emitido por el Banco (30). A continuación, el Banco adquiriría la totalidad de Emporiki Bank recapitalizado por un euro. En el marco del acuerdo de adquisición de acciones, el Banco no adquirió las filiales extranjeras de Emporiki Bank, que siguieron en manos de Crédit Agricole, salvo la sucursal chipriota de Emporiki Bank, que representaba 500 millones EUR de activos y que formaba parte del perímetro adquirido por el Banco.
(48)
A 31 de diciembre de 2012, tras la recapitalización llevada a cabo por Crédit Agricole, el coeficiente de adecuación del capital de Emporiki Bank era del 17,6 %, mientras que su coeficiente de capital de nivel 1 era del 13,5 %.
(49)
El 1 de febrero de 2013, el Banco anunció la conclusión de la transferencia de la totalidad del capital social de Emporiki Bank al Banco (31).
(50)
Las cifras clave de Emporiki Bank en diciembre de 2010, diciembre de 2011, diciembre de 2012 y enero de 2013 se presentan en el cuadro 6.
Cuadro 6
Cifras clave de Emporiki Bank, 2010, 2011, 2012 y enero de 2013
en miles de millones EUR
31 de diciembre de 2010
(consolidadas)
31 de diciembre de 2011
(consolidadas)
Diciembre de 2012
(perímetro adquirido por el Banco)
Enero de 2013
(perímetro adquirido por el Banco)
Total activos
26,78
21,7
19,5
18,2
Total préstamos brutos y anticipos a clientes
24
23,48
19,85
19,8
Provisiones
2,8
4,4
5
5
Adeudados a los clientes
12,2
11,3
12,68
12,9
Financiación del Eurosistema
0,3
1,77
1,2
1,2
Total capital
0,9
0,9
1,73
2,3
Pérdidas después de impuestos
-0,87
-1,76
-1,5
Depósitos/préstamos netos
173,8 %
169,1 %
117,2 %
114,1 %
Fuentes:
Enero de 2013: Resultados del ejercicio financiero de 2012 de Alpha Bank, presentación de 27 de marzo de 2013 (disponible en: http://www.alpha.gr/files/investorrelations/2012_FY_Financial_Report1.pdf)
Diciembre de 2012: Indicadores clave de Alpha Bank y Emporiki Bank, disponibles en: http://www.alpha.gr/page/default.asp?id=9&la=2
2011 y 2010: Estados financieros consolidados de Emporiki Bank a 31 de diciembre de 2011
2.2.2. Adquisición de pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos
(51)
El 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia decidió proceder a la resolución de los tres Bancos Cooperativos: Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank.
(52)
El Banco de Grecia procedió a una operación de compra y asunción de deudas (32), en cuyo marco se transferiría a un comprador la totalidad de los depósitos, incluidos los depósitos interbancarios, y los activos y pasivos frente al Fondo de Garantía de Depósitos e Inversiones griego, pero no los préstamos. El Banco de Grecia se puso en contacto con los cuatro bancos sistémicos griegos, ya que, según el Banco de Grecia, los depósitos deberían transferirse a entidades plenamente recapitalizadas. Solo el Bank y Eurobank presentaron ofertas vinculantes, el 5 de diciembre de 2013. El Banco de Grecia consideró que la mejor oferta era la del Banco. El Banco ofreció como contraprestación una cantidad equivalente al 2,1 % de los depósitos transferidos.
2.2.2.1. Dodecanese Bank
(53)
Dodecanese Bank se creó en 1994.
(54)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Dodecanese Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Dodecanese Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de venta de acciones cooperativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 de Dodecanese Bank, calculado a partir de los datos financieros de dicho banco el 30 de junio de 2013, se estimó en el 3,5 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijados por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo una demanda suficiente de los inversores.
(55)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Dodecanese Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (33). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Dodecanese Bank (34). Según el Banco de Grecia (35), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a unos 6 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 255 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación (36) de 249 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del total del déficit de financiación, es decir, 166 millones EUR, en pagarés del FEEF, al tiempo que se comprometía a que el importe restante de 83 millones EUR se pagaría en el momento de la determinación definitiva del déficit de financiación. El 16 de junio de 2014, el Banco de Grecia determinó que el déficit de financiación final de Dodecanese Bank ascendía a 258,5 millones EUR. El FGEF cubrirá la parte no desembolsada del déficit de financiación.
(56)
A 30 de septiembre de 2013, Dodecanese Bank empleaba a 132 personas y contaba con 11 sucursales. En el marco de la resolución, el Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Dodecanese Bank, pero indicó que mantendría una presencia física en zonas en las que no existieran solapamientos de red (es decir, en cuatro islas sin otras alternativas) alquilando para ello las cuatro pequeñas sucursales gestionadas por el síndico. Los trabajadores de Dodecanese Bank fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
2.2.2.2. Evia Bank
(57)
Evia Bank se creó en 1995.
(58)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Evia Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Evia Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de acciones cooperativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 de Evia Bank, calculado a partir de los datos financieros del banco a 30 de junio de 2013, se estimó en el 1,8 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijado por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo suficiente demanda de los inversores.
(59)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Evia Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (37). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Evia Bank (38). Según el Banco de Grecia (39), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a de 2 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 98 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación de 96 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del total del déficit de financiación, es decir, 64 millones EUR en pagarés del FEEF, al tiempo que se comprometía a que el importe restante de 32 millones EUR se pagaría en el momento de la determinación definitiva del déficit de financiación. El 16 de junio de 2014, el Banco de Grecia determinó que el déficit de financiación final de Evia Bank ascendía a 105 millones EUR. El FGEF cubrirá la parte no desembolsada del déficit de financiación.
A 30 de septiembre de 2013, Evia Bank empleaba a 59 personas y contaba con 4 sucursales. El Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Evia Bank. Los trabajadores de Evia Bank fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
2.2.2.3. Western Macedonia Bank
(60)
El Development Credit Cooperative Society of Prefecture of Kozani se fundó en 1995. En 2008, la cooperativa operaba bajo la nueva denominación «Cooperative Bank of Western Macedonia».
(61)
El 22 de julio de 2013, el Banco de Grecia pidió a Western Macedonia Bank que restableciera su coeficiente de capital básico de nivel 1. Western Macedonia Bank procedió a una ampliación de capital mediante una oferta pública de acciones operativas. Según el folleto de emisión, el coeficiente de capital básico de nivel 1 del Western Macedonia Bank, calculado a partir de los datos financieros del banco el 30 de septiembre de 2013, se estimó en el - 11 %, por debajo, por tanto, de los requisitos de adecuación del capital mínimo fijados por el Banco de Grecia. No obstante, la captación de capital no atrajo suficiente demanda de los inversores.
(62)
Por ese motivo, el 8 de diciembre de 2013, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Western Macedonia Bank. Se le retiró la licencia y se procedió a su liquidación (40). Se transfirieron al Banco pasivos seleccionados de Western Macedonia Bank (41). Según el Banco de Grecia (42), el valor razonable de los activos transferidos ascendía a de 2 millones EUR, mientras que el valor razonable del pasivo transferido era de 84 millones EUR, siendo la diferencia el déficit de financiación de 82 millones EUR. El déficit de financiación fue cubierto por el FGEF de conformidad con el artículo 63D, apartado 13, de la Ley 3601/2007. En diciembre de 2013, el FGEF desembolsó dos tercios del déficit de financiación total, es decir 55 millones EUR, en pagarés del FEEF al tiempo que se comprometía a pagar la cantidad restante de 27 millones EUR una vez se determinara definitivamente el déficit de financiación.
(63)
A 30 de septiembre de 2013, Western Macedonia Bank empleaba a 36 personas y contaba con 3 sucursales. El Banco no se hizo cargo de ninguna sucursal de Western Macedonia Bank. Los trabajadores de Western Macedonia fueron despedidos y vueltos a contratar selectivamente por el Banco.
(64)
Las cifras clave de los tres Bancos Cooperativos se presentan en el cuadro 7.
Cuadro 7
Datos clave de los tres Bancos Cooperativos (millones de euros)
(A)
(B)
(C)
(D) = (B) - (A)
(E) = 2,1 % * (C)
Valor razonable de los activos transferidos
Valor razonable de los pasivos transferidos
de los cuales, depósitos transferibles
Déficit de financiación inicial
Contraprestación
(2,1 % de los depósitos transferidos)
Dodecanese Bank
6
255
255
249
5
Evia Bank
2
98
95
96
2
Western Macedonia Bank
2
84
82
82
2
Total
427
9
Fuentes:
Decisiones 97/1, 97/2, 97/3 de 8.2.2013 del Comité de Créditos y Seguros del Banco de Grecia.
Decisiones 14/1, 14/2, 14/3, 14/4, 14/5, 14/6, 14/7, 14/8, de 8.12.2013 del Comité de Medidas de Resolución del Banco de Grecia.
2.2.3. Adquisición de Citibank Grecia
(65)
Citibank International se fundó en 1812. Citibank se estableció en Grecia en 1964, principalmente para responder a las necesidades de los sectores marítimo y empresarial. En 1980, Citibank Grecia comenzó a expandirse en la banca minorista. En la actualidad, opera cuentas de particulares y empresas y cuenta con una red de 20 sucursales en todo el país.
(66)
El 29 de mayo de 2014, el FGEF recibió una solicitud del Banco para que diera su visto bueno a la adquisición de Citibank Grecia, incluido Diners Club Grecia («Diners») (43).
(67)
El Banco manifestó su intención de adquirir las actividades de Citibank Grecia, incluidos los préstamos a clientes (por un importe total neto de 442 millones EUR y 1 115 millones EUR de préstamos de dudoso cobro plenamente amortizados), los depósitos de clientes (un total de 1 067 millones EUR), los activos gestionados (1 186 millones EUR), las sucursales minoristas, la red de cajeros automáticos (44) y los trabajadores (45). Además, el Banco expresó su intención de adquirir el 100 % de las acciones ordinarias de Diners.
(68)
El precio se fijó en 2 millones EUR.
(69)
El 5 de junio de 2014, el FGEF dio su visto bueno a la adquisición de Citibank Grecia por el Banco.
2.3. MEDIDAS DE AYUDA
2.3.1. Medidas de ayuda otorgadas al Banco al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (medidas L1 y A)
(70)
El Banco ha obtenido varias formas de ayuda al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos y de las medidas de recapitalización, garantía de préstamos y préstamo con cargo a obligaciones del Estado.
2.3.1.1. Aporte de liquidez por parte del Estado al amparo de las medidas de garantía y obligaciones del Estado (medida L1)
(71)
El Banco se ha beneficiado y sigue beneficiándose de ayuda al amparo de las medidas de garantía de préstamos y de préstamo con cargo a obligaciones del Estado. Dicha ayuda se denomina en la presente Decisión «medida L1». A 30 de noviembre de 2011, las garantías concedidas al Banco ascendían a unos 14 000 millones EUR. A 30 de septiembre de 2011, el Banco había recibido préstamos con cargo a obligaciones del Estado por valor de 1 600 millones EUR (46).
(72)
En el plan de reestructuración del Banco presentado por las autoridades griegas a la Comisión el 12 de junio de 2014, estas expresaron su intención de proseguir la concesión de garantías y préstamos con cargo a obligaciones del Estado al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos durante el período de reestructuración.
2.3.1.2. Recapitalización estatal concedida en virtud de la medida de recapitalización (medida A)
(73)
En mayo de 2009, el Banco recibió una aportación de capital de 940 millones EUR (medida A) al amparo de la medida de recapitalización del régimen de apoyo a los bancos griegos. Esta aportación equivalía aproximadamente al 2 % de los activos ponderados en función del riesgo (47) del Banco en ese momento.
(74)
La recapitalización adoptó la forma de acciones preferentes suscritas por Grecia, que tenía un cupón del 10 % con vencimiento a cinco años.
(75)
El Banco amortizó las acciones preferentes el 17 de abril de 2014, como se describe en el considerando 41.
2.3.2. Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2)
(76)
La provisión urgente de liquidez es una medida excepcional que permite a una entidad financiera solvente que debe hacer frente a problemas de liquidez temporales recibir financiación del Eurosistema, sin que esta operación forme parte de la política monetaria única. El tipo de interés pagado por la entidad financiera para la provisión urgente de liquidez es de […] (48) puntos básicos por encima del tipo de interés que paga por una refinanciación regular del Banco Central.
(77)
El Banco de Grecia es responsable de la provisión urgente de liquidez, lo que implica que todos los costes y los riesgos inherentes a la provisión de dicha liquidez son soportados por él. Grecia concedió al Banco de Grecia una garantía estatal que se aplica al importe total de la provisión urgente de liquidez concedida por el Banco de Grecia (49). La adopción del artículo 50, apartado 7, de la Ley 3943/2011, que modificó el artículo 65, apartado 1, de la Ley 2362/1995, permitió al Ministerio de Hacienda conceder garantías en nombre del Estado al Banco de Grecia para salvaguardar las reclamaciones del Banco de Grecia contra las entidades de crédito. Los bancos que se benefician de la provisión urgente de liquidez han de pagar una prima de garantía al Estado por un importe de […] puntos básicos.
(78)
A 31 de diciembre de 2011, el Banco había recibido 6 700 millones EUR en concepto de provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (50), mientras que, a 31 de diciembre de 2012, había recibido, por el mismo concepto, 23 600 millones EUR (51).
2.3.3. Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(79)
Desde 2012, el Banco se ha beneficiado de varias medidas de apoyo al capital concedidas por el FGEF. El cuadro 8 resume estas medidas.
Cuadro 8
Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del FGEF
1a recapitalización puente - mayo de 2012
2a recapitalización puente - diciembre de 2012
Carta de compromiso - diciembre de 2012
Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 - mayo de 2013
Medida
B1
B2
B3
B4
Importe
(en millones EUR)
1 900
1 042
1 629
4 021
2.3.3.1. Primera recapitalización puente (medida B1)
(80)
Los considerandos 14 a 32 de la Decisión de incoación Alpha (52) describen detalladamente la primera recapitalización puente de mayo de 2012 (medida B1). En la presente sección se describen los antecedentes y principales características de esta medida.
(81)
El 20 de abril de 2012, el FGEF transmitió una carta al Banco comprometiéndose a participar en un proyecto de ampliación de capital del Banco por un importe de hasta 1 900 millones EUR.
(82)
El 28 de mayo de 2012, el FGEF transfirió al Banco, al amparo de la medida B1, 1 900 millones EUR de obligaciones del FEEF, en consonancia con las disposiciones en materia de recapitalización puente establecidas en la Ley 3864/2010 por la que se creó el FGEF (en lo sucesivo, «la Ley FGEF»). Las obligaciones del FEEF transferidas al Banco eran pagarés del FEEF con vencimientos a seis y diez años y con fecha de emisión el 19 de abril de 2012. La Comisión estableció en el considerando 48 de la Decisión de incoación Alpha que «la recapitalización puente concluida el 28 de mayo de 2012 es la ejecución de la obligación asumida en la carta de compromiso y, por tanto, una continuación de la misma ayuda». Tanto las cantidades concedidas en la carta de compromiso como en la primera recapitalización puente fueron calculadas por el Banco de Grecia para garantizar que el Banco alcanzase un coeficiente de adecuación del capital del 8 % a 31 de diciembre de 2011, fecha de la inscripción retroactiva de la recapitalización puente en los registros del Banco. Como puede observarse en el cuadro 3, la medida B1 solo cubría una parte limitada de las necesidades totales de capital, determinadas mediante la prueba de resistencia de 2012. Se suponía que el Banco debía obtener más capital a través de una futura ampliación de capital y la recapitalización puente estaba encaminada exclusivamente a preservar su capacidad para acogerse a la financiación del BCE hasta que dicha ampliación tuviese lugar.
(83)
Durante el período comprendido entre la fecha de la primera recapitalización puente y la fecha de conversión de la primera recapitalización puente en acciones ordinarias y otros instrumentos financieros convertibles, el convenio previo a la suscripción entre el Banco y el FGEF disponía que el Banco abonaría a FGEF una comisión anual del 1 % sobre el valor nominal de los pagarés del FEEF y que cualquier pago de cupones e intereses devengados a los pagarés del FEEF durante ese período debería contabilizarse como una aportación de capital adicional del FGEF al Banco (53).
2.3.3.2. Segunda recapitalización puente (medida B2)
(84)
El Banco registró nuevas pérdidas en el otoño de 2012. Por lo tanto, su capital volvió a situarse por debajo de los requisitos mínimos de capital para poder seguir acogiéndose a la financiación del BCE.
(85)
En consecuencia, se hizo necesaria una segunda recapitalización puente. El 21 de diciembre de 2012, el FGEF procedió a una segunda recapitalización puente por valor de 1 042 millones EUR (medida B2), que fue nuevamente abonada mediante la transferencia al Banco de obligaciones del FEEF.
2.3.3.3. Carta de compromiso de 21 de diciembre de 2012 (medida B3)
(86)
Además de la segunda recapitalización puente, el 21 de diciembre de 2012 el FGEF transmitió al Banco una carta de compromiso para su participación en la ampliación del capital social del Banco y en los instrumentos convertibles que debían emitirse, por un importe total de hasta 1 629 millones EUR (medida B3).
(87)
El total de las dos recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y del importe adicional comprometido en diciembre de 2012 (medida B3) significó que el FGEF había comprometido el total de las necesidades de capital, determinadas en la prueba de resistencia de 2012 [4 571 millones EUR (54)].
2.3.3.4. Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4)
(88)
El 16 de abril de 2013, la junta general de accionistas aprobó una ampliación del capital social del Banco. El 1 de mayo de 2013, el Banco anunció la suscripción íntegra de la oferta de derechos por valor de 457 millones EUR y una colocación privada por un importe de hasta 93 millones EUR, a un precio de 0,44 EUR por nueva acción (55).
(89)
El 3 de junio de 2013, el Banco anunció la conclusión de la emisión de derechos, así como la plena asignación de la colocación privada de valores (56). La participación privada total en la ampliación de capital social del banco ascendió, por lo tanto, a 550 millones EUR.
(90)
En la misma fecha, el Banco anunció igualmente que el FGEF suscribiría 9 138 636 364 acciones al precio de 0,44 EUR por acción. Como consecuencia de ello, con la recapitalización de la primavera de 2013 el FGEF aportó al Banco capital por un importe total de 4 021 millones EUR en forma de acciones ordinarias (medida B4). Dicho importe equivale a la suma de las medidas B1, B2 y B3, una vez deducido el importe de la participación privada. Las acciones propiedad del FGEF le confieren un poder de voto limitado, ya que la participación privada total había representado el 12 % de la ampliación de capital. La Ley del FGEF disponía que los inversores privados conservarían el control del Banco si aportaban más del 10 % del capital necesario para el Banco. No obstante, el FGEF mantiene derechos de voto plenos en lo que respecta a las decisiones corporativas.
(91)
Mediante la ampliación del capital social del Banco (medida B4), la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) se convirtieron en una recapitalización permanente y se materializó parcialmente el compromiso de conceder ayuda adicional en forma de capital (medida B3).
(92)
El precio de las nuevas acciones se fijó en el 50 % del precio medio de la cotización en Bolsa durante los 50 días de negociación anteriores a la determinación del precio de la oferta. Como resultado de un desdoblamiento inverso de acciones (57) decidido por la junta general de accionistas el 16 de abril de 2012 (58), el precio de las nuevas acciones se fijó en 0,44 EUR por acción.
(93)
Inmediatamente después de la recapitalización de la primavera de 2013, el FGEF se convirtió en el principal accionista del Banco con una participación del 83,66 % (59). El FGEF emitió 1 233 503 482 certificados de opción de compra y concedió a los inversores privados un certificado por cada acción suscrita, a título gratuito (60). Cada certificado de opción de compra confiere el derecho a comprar 7,40 acciones del FGEF, a intervalos seleccionados y a precios de ejercicio. Como primera fecha de ejercicio se fijó el 10 de diciembre de 2013, y los certificados de opción de compra puede ejercerse a partir de esa fecha dos veces al año hasta el 10 de diciembre de 2017. El precio de ejercicio equivale al precio de suscripción de 0,44 EUR, incrementado en un tipo de interés anual (4 % para el año uno, 5 % para el año dos, 6 % para el año tres, 7 % para el año cuatro y, a continuación, un 8 % anualizado para los últimos seis meses) (61).
(94)
La Ley del FGEF modificada en 2014 dispone que solo los precios de ejercicio de los certificados de opción de compra pueden ajustarse en caso de emisión de derechos. Además, cualquier ajuste de ese tipo tendrá lugar a posteriori, y solo hasta el importe de los ingresos obtenidos de la venta de derechos de suscripción preferente del FGEF. No se prevé ningún ajuste en el caso de una ampliación de capital social no preferente.
2.3.4. Medidas de apoyo estatal a los tres Bancos Cooperativos
(95)
Como ya se ha indicado en la sección 2.2.2, los déficits de financiación de Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank fueron estimados por el Banco de Grecia en 249 millones EUR, 96 millones EUR y 82 millones EUR, respectivamente. Por consiguiente, se estimó que el importe total de los déficits de financiación era de 427 millones EUR. Están cubiertos por el FGEF, que concedió una cantidad correspondiente de obligaciones del FEEF al Banco.
2.4. EL PLAN DE REESTRUCTURACIÓN
(96)
El 12 de junio de 2014, Grecia presentó el plan de reestructuración del Banco, que explica el modo en que este, como entidad combinada resultante de la adquisición de Emporiki Bank y los depósitos de los tres Bancos Cooperativos, tiene la intención de restablecer su viabilidad a largo plazo.
2.4.1. Actividades nacionales
(97)
De acuerdo con el plan de reestructuración, el Banco concentrará sus principales actividades bancarias en Grecia. Mientras que sus operaciones internacionales representaban más del 20 % de los activos totales en diciembre de 2009 y el 15 % de los activos totales en junio de 2013 (62), este porcentaje debería disminuir hasta aproximadamente el […] a finales de 2018 (63).
(98)
La prioridad principal del Banco es volver a hacer rentables y viables sus operaciones bancarias en Grecia. A tal efecto, el plan de reestructuración incluye una serie de medidas encaminadas a mejorar la eficiencia operativa del Banco y el margen neto de intereses, y otras destinadas a mejorar su posición de capital y la estructura del balance.
(99)
Por lo que se refiere a la eficiencia operativa, el Banco ya había iniciado un amplio programa de racionalización mucho antes de la adquisición de Emporiki Bank y de los tres Bancos Cooperativos. Del 31 de diciembre de 2010 al 30 de septiembre de 2012, el Banco redujo su presencia física en Grecia. Redujo el número de sucursales, que pasó de 458 en 2010 a 426 en 2012 (64), y, durante el mismo período redujo también la plantilla dedicada a actividades bancarias y no bancarias en Grecia en varios cientos de empleados (65).
(100)
De diciembre de 2012 a diciembre de 2017, el Banco prevé reducir aún más el número de sucursales en Grecia, que pasará de 739 a […]. El número de empleados en actividades bancarias y no bancarias en Grecia pasará de 11 435 a […] (66).
(101)
La mayor eficiencia en términos de sucursales y personal contribuirá a reducir el coste total de las actividades griegas del Banco en un […] %, de 1 345 millones EUR sobre una base proforma en 2012 a […] millones EUR en 2017 (67). En consecuencia, la previsión del coeficiente de gastos/ingresos de sus actividades bancarias en Grecia se situará por debajo del […] % al final del período de reestructuración.
(102)
El plan de reestructuración describe también la forma en que el Banco reducirá sus costes de financiación, un aspecto que es fundamental para restablecer la viabilidad. El Banco espera poder pagar intereses más bajos por sus depósitos gracias a un entorno más estable y, en particular, a la estabilización y recuperación previstas de la economía griega, que debería crecer de nuevo a partir de 2014. Se espera que los intereses pagados por depósitos (media de depósitos a plazo, depósitos a la vista y tipos de ahorro) disminuyan en Grecia. Esta disminución se conseguirá esencialmente mediante el pago de remuneraciones mucho menores por los depósitos a plazo. Del mismo modo, la dependencia del Banco con respecto a la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y una mayor financiación del Eurosistema se reducirá del 32 % de sus activos totales en 2012 al […] % en 2017 (68).
(103)
El plan de reestructuración prevé que el Banco reforzará asimismo su balance. El coeficiente neto préstamos/depósitos en Grecia se reducirá al […] % en 2018 [frente a un 131 % en 2012 (69)], al tiempo que seguirá mejorando la adecuación de su capital.
(104)
Otra prioridad del Banco es la gestión de los préstamos de dudoso cobro. El Banco potenciará sus procesos de crédito tanto en lo que respecta al origen de los préstamos (mejor cobertura colateral, límites reducidos) como a la gestión de los préstamos de dudoso cobro. El porcentaje de préstamos de dudoso cobro alcanzará el […] % en 2014 y a continuación empezará a disminuir, con una tasa prevista del […] % al final del período de reestructuración (70). El coste del riesgo (valores deteriorados) disminuirá, pasando de 2 799 millones EUR en 2012 sobre una base proforma (es decir, incluyendo Emporiki Bank) a […] millones EUR en 2018 (71), gracias a la recuperación de la economía griega.
(105)
La mejora de la eficiencia operativa, el aumento del margen neto de intereses y la reducción del coste del riesgo permitirá que el Banco sea rentable en Grecia a partir de 2015. […]. La rentabilidad de los fondos propios alcanzará el […] % en Grecia en 2018 (72).
2.4.2. Actividades bancarias internacionales
(106)
El Banco ya ha empezado a desapalancar y reestructurar su red internacional. En agosto de 2013 vendió su filial ucraniana. El número de sucursales en el sudeste de Europa se redujo de 622 en 2009 a 488 en 2012 (73).
(107)
El Banco seguirá reestructurando y desapalancando su red internacional. El Banco tiene la intención de limitar el tamaño de sus activos internacionales a […] millones EUR. Para alcanzar esta meta, el Banco considerará cualquier combinación de desinversiones o desapalancamiento de su cartera. Ese tamaño previsto de los activos internacionales del Banco representa una reducción del […] % de sus activos extranjeros a 31 de diciembre de 2012 […].
(108)
El plan de reestructuración pone de relieve la necesidad de reducir la dependencia de las filiales extranjeras con respecto a la matriz griega en lo que atañe a su posición de liquidez. La financiación interna del grupo a las filiales extranjeras pasará de 4 172 millones EUR a […] millones EUR entre 2013 y 2017 (74).
(109)
Con el fin de mejorar la rentabilidad de sus actividades en el extranjero, el Banco tiene el propósito de aplicar un importante programa de reducción de costes en la red internacional, reduciendo el número de sucursales y empleados. Por ejemplo, en […], se cerrarán […] sucursales de […], al tiempo que la plantilla se reducirá en […] trabajadores (- […]) entre 2012 y 2018 (75).
(110)
En consecuencia, el rendimiento del capital propio alcanzará […] (76).
2.4.3. Obtención de capital privado y contribución de los accionistas y acreedores subordinados
(111)
El Banco ha logrado obtener importantes cantidades de capital en el mercado y, en consecuencia, ha reducido la cantidad de ayuda estatal que necesitaba.
(112)
En primer lugar, el Banco captó capital privado en 2009, con una emisión de derechos por valor de 986 millones EUR (77). Como se indica en el considerando 89, el Banco también consiguió obtener capital de inversores privados gracias a la recapitalización de la primavera de 2013. Los accionistas existentes resultaron también muy diluidos por la recapitalización de la primavera de 2013, dado que el FGEF recibió el 83,66 % de las acciones del Banco tras la recapitalización de la primavera de 2013, dejando a los accionistas existentes con solo un 4,9 % de las acciones. No se ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008.
(113)
En marzo de 2014, el Banco captó en el mercado 1 200 millones EUR de capital para cubrir sus necesidades adicionales de capital y reembolsar las acciones preferentes propiedad de Grecia. Esas nuevas acciones se emitieron a un precio más alto por acción que el que había abonado el FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013.
(114)
El 20 de abril de 2012, el Banco ofreció recomprar valores de nivel 1, de nivel 2 superior y de nivel 2 inferior al 40 %, el 60 % y el 60 % de su respectivo valor nominal en efectivo. Dicho precio de recompra se determinó sobre la base del valor de mercado de los instrumentos y contenía una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, añadida para incentivar a los inversores a participar en la recompra. El 7 de mayo de 2012, el Banco comunicó los resultados de la recompra (78). La participación agregada alcanzó el 66 %, lo que supone una plusvalía global de 333 millones EUR. El 19 de abril de 2013, el Banco anunció otro ejercicio de gestión del pasivo para un saldo vivo nominal de 316 millones EUR. Se ofreció a comprar valores de nivel 1, de nivel 2 superior y de nivel 2 inferior a precios de compra del 35 %, el 55 % y el 55 % de su respectivo valor nominal en efectivo. El precio de recompra se determinó sobre la base del valor de mercado de los instrumentos e incluía una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, añadida para incentivar a los inversores a participar en la recompra. El índice de aceptación fue del 58 % y la plusvalía, de 103 millones EUR.
(115)
Como consecuencia de las dos recompras, la cantidad restante de deuda híbrida y subordinada disminuyó, pasando de 985 millones EUR a 134 millones EUR.
2.5. COMPROMISOS DE LAS AUTORIDADES GRIEGAS
(116)
El 12 de junio de 2014, Grecia se comprometió a que el Banco y sus filiales aplicarían el plan de reestructuración presentado ese mismo día y ofreció nuevos compromisos en relación con la ejecución del plan de reestructuración. Estos nuevos compromisos, que figuran en el anexo, se resumen en la presente sección.
(117)
En primer lugar, Grecia se comprometió a que el Banco reestructuraría sus operaciones comerciales en Grecia, estableciendo un número máximo de sucursales y empleados, así como un importe máximo de los costes totales que deberían registrarse a 31 de diciembre de 2017 (79).
(118)
Grecia se comprometió asimismo a que el Banco reduciría el coste de los depósitos captados en Grecia y se ajustaría a un cociente préstamos/depósitos netos máximo a más tardar el 31 de diciembre de 2017 (80).
(119)
Por lo que se refiere a las filiales extranjeras del Banco, Grecia se comprometió a que el Banco no aportaría capital adicional a menos que se cumplieran las condiciones preestablecidas. También se comprometió a que el Banco se desprendería de importantes activos internacionales a más tardar el 30 de junio de 2018 (81).
(120)
Grecia se comprometió a que el Banco se desprendería de una serie de valores y a que reduciría el tamaño de su cartera de renta variable. Además, el Banco no comprará, salvo contadas excepciones, valores de grado especulativo (82).
(121)
Grecia ofreció una serie de compromisos relativos a la gobernanza empresarial del Banco. Se comprometió a limitar las retribuciones de los empleados y directivos del Banco, a velar por que este cumpla la legislación griega en materia de gobernanza empresarial y a crear una estructura organizativa adecuada y eficiente (83).
(122)
Grecia también se comprometió a que el Banco aplicaría una política crediticia de gran calidad, con el fin de garantizar que las decisiones sobre concesión y reestructuración de los préstamos estén encaminadas a aumentar al máximo la viabilidad y rentabilidad del Banco. También se comprometió a que el Banco se atendría a elevados estándares en relación con la supervisión del riesgo de crédito, así como con la reestructuración de los préstamos (84).
(123)
Una serie de compromisos se refieren a las operaciones del Banco con prestatarios con los que mantiene algún tipo de relación. Estos compromisos tienen por objeto garantizar que el Banco no se desvíe de las prácticas bancarias prudentes a la hora de conceder o reestructurar préstamos a sus empleados, directivos y accionistas, así como a entidades públicas, partidos políticos y empresas de medios de comunicación (85).
(124)
Por último, Grecia se comprometió a que el Banco cumplirá con algunas limitaciones de comportamiento, como la prohibición de dividendos y cupones, la prohibición de realizar adquisiciones y la prohibición de hacer publicidad del apoyo estatal (86).
(125)
Estos compromisos serán objeto de seguimiento hasta el 31 de diciembre de 2018 por un administrador encargado de la supervisión.
(126)
Por separado, Grecia ha indicado que tiene intención de solicitar la aprobación de la Comisión antes de cualquier recompra de los certificados de opción de compra por el Banco o por cualquier entidad estatal, incluido el FGEF (87).
3. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(127)
El 27 de julio de 2012, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si se cumplían las condiciones de la Comunicación bancaria de 2008 (88) en lo que respecta a la idoneidad, la necesidad y la proporcionalidad de la primera recapitalización puente efectuada por el FGEF a favor del Banco (medida B1).
(128)
En lo que respecta a la pertinencia de la medida, dado que la ayuda tuvo lugar después de las ayudas de liquidez y de recapitalización previas y el largo período de rescate, la Comisión expresó dudas en cuanto a si el Banco había tomado todas las medidas posibles para no tener que necesitar ayuda en el futuro (89). Además, la Comisión no tenía una idea clara de quién controlaría el Banco cuando la primera recapitalización puente fuese sustituida por una recapitalización permanente (90), puesto que el Banco podría pasar a estar bajo el control del Estado o de los accionistas privados minoritarios. La Comisión destacó que deseaba garantizar que la calidad de la gestión del Banco, y, en particular, su procedimiento crediticio, no sufriesen un deterioro ni un caso ni en otro.
(129)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, en el considerando 66 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión se preguntaba si se habían tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviese a necesitar ayuda en el futuro. Por otra parte, dado que la duración del período de recapitalización puente era incierta, la Comisión no pudo determinar si era suficiente y respetaba los principios de remuneración y reparto de cargas contemplados en la normativa sobre ayudas estatales. Por otra parte, como las condiciones de la conversión de la primera recapitalización puente en una recapitalización permanente no eran conocidas en el momento de la adopción de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión no pudo evaluarlas.
(130)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a si las salvaguardias (prohibición de publicidad del apoyo estatal, prohibición de dividendos y cupones, prohibición de opción de compra y recompra, tal como se describe en el considerando 71 de la Decisión de incoación Alpha) eran suficientes en relación con la primera recapitalización puente. Por otra parte, en el considerando 72 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión afirmaba que las distorsiones de la competencia podrían tener su origen en la falta de normas que impidiesen al FGEF coordinar los cuatro mayores bancos griegos (el Banco, Eurobank, National Bank of Greece y Piraeus Bank) y en la ausencia de salvaguardias adecuadas para evitar que intercambiasen información sensible desde el punto de vista comercial. Por ello, la Comisión propuso nombrar un administrador encargado de la supervisión que estuviese físicamente presente en el Banco.
4. OBSERVACIONES DE LAS PARTES INTERESADAS SOBRE EL PROCEDIMIENTO FORMAL DE INVESTIGACIÓN CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
4.1. OBSERVACIONES DEL BANCO
(131)
El 30 de agosto de 2012, la Comisión recibió las observaciones formuladas por el Banco sobre la Decisión de incoación Alpha.
(132)
En cuanto a la idoneidad de la medida, el Banco señaló que es de importancia sistémica tanto en Grecia como en los mercados bancarios en los que opera. Añadió, además, que su modelo de negocio es viable, como se ha demostrado durante su larga y distinguida historia.
(133)
El Banco también indicó que las dos oleadas de recapitalizaciones fueron subproducto de un grave deterioro del entorno económico y que las medidas de ayuda adicionales fueron resultado del agravamiento de la crisis financiera. Afirmó que había sido, en proporción, el menor beneficiario de ayuda estatal hasta la fecha entre los grandes bancos griegos. En cuanto a si se habían tomado inmediatamente todas las medidas posibles para evitar nuevas necesidades de ayuda por el Banco en el futuro, indicó que el plan de reestructuración ofrecería información pormenorizada sobre las medidas de reparto de cargas que ya se han aplicado, en curso y previstas. El Banco también señaló que estas medidas garantizaban que ninguna parte implicada quedaría sin verse afectada y que contribuirían, junto con la fuerte base empresarial existente y la solidez del proceso de evaluación del capital, a garantizar que el Banco esté suficientemente capitalizado, lo que conducirá al restablecimiento de la viabilidad, pudiendo prescindir finalmente de la ayuda estatal.
(134)
Por otra parte, el Banco se congratuló por la claridad de las condiciones de la recapitalización permanente, que, a su juicio, deberían reflejar plenamente las razones por las que solicitó ayuda del Estado. Señaló asimismo que la recapitalización aborda la pérdida de capital resultante de su participación en el programa PSI, circunstancia esta extremadamente extraordinaria e imprevisible Reiteró que no había asumido riesgos excesivos al adquirir deuda soberana con arreglo a los estándares griegos y europeos. Afirmó que sin el PSI habría evitado la necesidad de recapitalización en 2012 y habría estado bien posicionado para reembolsar las acciones preferentes de conformidad con sus cláusulas contractuales. Comentó, además, que, incluso después de registrar importantes pérdidas de capital como consecuencia de la participación del Banco en el PSI, el valor neto de los activos seguía siendo positivo.
(135)
El Banco añadió que funciona sobre una base muy sólida y ha sido extremadamente proactivo en la aplicación de medidas que le permitan operar con éxito en un período de tensión extrema. Observó que desde el inicio de la crisis no había participado en políticas comerciales agresivas ni había asumido riesgos inapropiados, habiéndose centrado en la gestión del riesgo crediticio, la corrección de los desequilibrios en su perfil de financiación mediante un proceso ordenado de desapalancamiento y la gestión activa de su base de costes mediante la racionalización de la plataforma operativa y la optimización del gasto en contratación.
(136)
Por otra parte, subrayó el considerable reparto de las cargas entre las partes interesadas. Destacó asimismo las importantes salvaguardias de que dispone el sector público para evitar una asunción excesiva de riesgos por parte de los bancos recapitalizados y para seguir de cerca la correcta aplicación de los planes de reestructuración, como, por ejemplo, la designación de representantes del Ministerio de Hacienda y del FGEF en el consejo de administración del Banco y sus comités respectivos. También subrayó que el FGEF supervisaría la ejecución del plan de reestructuración y que la suspensión de los derechos de voto del FGEF se levantaría en caso de deficiencias graves.
(137)
Por estas razones, el Banco creía que la arquitectura y las condiciones de la recapitalización permanente deberían ofrecer importantes incentivos a los accionistas existentes y nuevos para que participen en las próximas ampliaciones de capital.
(138)
En lo que respecta a la necesidad de la medida, el Banco señaló que la medida de ayuda abordaba el déficit de capital generado por el PSI, de modo que el Banco cumpliera con los coeficientes mínimos de adecuación del capital impuestos por el Banco de Grecia, siguiera teniendo acceso a las operaciones de refinanciación del BCE y fuera capaz de apoyar a sus clientes y a la economía griega en una coyuntura difícil.
(139)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, el Banco declaró su intención de no utilizar la ayuda para falsear la competencia. También subrayó que no había participado en políticas comerciales agresivas desde que recibió la ayuda estatal. Señaló, asimismo, que, puesto que todos los grandes bancos griegos eran beneficiarios de ayuda y que la demanda de los agentes extranjeros en el mercado griego de riesgo estaba disminuyendo, la capacidad de los beneficiarios de ayuda para falsear la competencia en perjuicio de un beneficiario no receptor de ayuda se había reducido al mínimo.
4.2. OBSERVACIONES DE OTRO BANCO GRIEGO
(140)
El 3 de enero de 2013, la Comisión recibió las observaciones presentadas por un banco griego sobre la Decisión de incoación Alpha. Dicho banco comentó que la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF constituía, en principio, un paso muy positivo en favor de un sistema bancario más saludable y viable y no planteó objeción alguna a la recapitalización del Banco.
(141)
Sin embargo, aunque expresó todo su apoyo al principio de la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF, el mencionado banco griego explicó que, para minimizar los falseamientos de la competencia y evitar discriminaciones, esperaba que la recapitalización por parte del FGEF estuviera abierta a todos los bancos que operan en Grecia en condiciones similares.
5. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
(142)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó sus observaciones, preparadas por el Banco de Grecia y el FGEF, sobre la Decisión de incoación Alpha.
5.1. OBSERVACIONES DEL BANCO DE GRECIA
(143)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la primera recapitalización puente era temporal, dado que el proceso de recapitalización concluirá con ampliaciones de capital por los cuatro bancos afectados.
(144)
El Banco de Grecia también observó que la recapitalización de los mayores bancos griegos se inscribe en el marco de la reestructuración a más largo plazo del sector bancario griego. Señaló que si un banco debiera seguir estando en manos privadas, la dirección probablemente seguiría siendo la misma, mientras que si debiera pasar a ser de propiedad estatal (es decir, propiedad del FGEF), este podría designar nuevos directivos que, en cualquier caso, serían evaluados por el Banco de Grecia. El Banco de Grecia indicó que evalúa continuamente el marco de gobernanza empresarial, la adecuación de la dirección y el perfil de riesgo de cada banco para garantizar que no se asuman riesgos excesivos. Asimismo, señaló que el FGEF ya había designado a sus representantes en los consejos de administración de los bancos recapitalizados.
(145)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia indicó que la recapitalización del Banco había sido limitada a fin de asegurar el cumplimiento de los requisitos mínimos de capital aplicables a la sazón (8 %). También declaró que el prolongado período de tiempo anterior a las recapitalizaciones obedeció al grave deterioro del entorno operativo en Grecia y al impacto del programa PSI, a la complejidad de todo el proyecto y a la necesidad de maximizar la participación de inversores privados en las ampliaciones de capital social.
(146)
En cuanto a la proporcionalidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la plena aplicación del plan de reestructuración que debía presentarse a la Comisión estaba garantizada por el hecho de que la suspensión de los derechos de voto del FGEF se levantaría en caso de grave vulneración del plan de reestructuración. El Banco de Grecia indicó igualmente que las dificultades del Banco no se debían a una subestimación de los riesgos por parte de los directivos del Banco ni a acciones comerciales agresivas.
5.2. OBSERVACIONES FORMULADAS POR EL FGEF
(147)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, para abordar la cuestión de la posible interferencia estatal si el Estado aporta importes elevados de ayuda estatal a través del FGEF y este tiene plenos derechos de voto, el FGEF señaló que los bancos a los que financia no se consideran entidades públicas o bajo control estatal y que no estarían controlados por el Estado después de haber sido recapitalizados de forma permanente por el FGEF. El FGEF señaló que es una entidad jurídica de Derecho privado totalmente independiente, con autonomía de decisión. No está sujeto a control gubernamental, con arreglo al artículo 16C, apartado 2, de la Ley del FGEF, según el cual las entidades de crédito a las que el FGEF ha facilitado ayuda en forma de capital no forman parte del sector público en sentido amplio. También se refirió a la estructura de gobierno del FGEF.
(148)
Por lo que se refiere a la intervención del FGEF en la gestión del Banco, aquel señaló que respetaría la autonomía del Banco y no interferiría en su gestión corriente, dado que su papel se limita a lo establecido en la Ley del FGEF. Señaló que no habría ninguna interferencia o coordinación del Estado y que las decisiones del Banco en relación con el proceso de concesión de préstamos (en particular, en materia de garantías, tarificación y solvencia de los prestatarios) se tomarían con arreglo a criterios comerciales.
(149)
El FGEF señaló que la Ley del FGEF y el convenio previo a la suscripción contenían salvaguardias adecuadas para evitar la asunción de riesgos excesivos por parte de los accionistas privados existentes. Destacó, a este respecto, elementos tales como i) el nombramiento de representantes del FGEF como miembros no ejecutivos independientes del consejo de administración del Banco y su presencia en los comités, ii) la diligencia debida aplicada por el FGEF en el Banco, y iii) el hecho de que, tras la recapitalización final, sus derechos de voto se limitarían únicamente en la medida en que el Banco cumpliese los requisitos del plan de reestructuración.
(150)
EL FGEF indicó que existen medidas apropiadas para garantizar que los bancos en los que participa el FGEF no compartan entre ellos información sensible desde el punto de vista comercial. Estas medidas incluyen la designación de diferentes representantes del FGEF en dichos bancos, los mandatos encomendados a dichos representantes, que prohíben específicamente el flujo de información entre ellos, y claras instrucciones internas a dichos representantes para que no transmitan información sensible desde el punto de vista comercial. Por otra parte, el FGEF declaró que no ejerce sus derechos en relación con los bancos de manera que pueda impedirse, restringirse, falsearse o disminuirse de forma significativa una competencia efectiva. Por último, el FGEF destacó que los miembros de su consejo de administración y sus empleados están sujetos a normas estrictas de confidencialidad y fiduciarias y están obligados por el secreto profesional en lo que respecta a sus actividades.
6. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS ESTATALES RELACIONADAS CON LA ADQUISICIÓN DE PASIVOS SELECCIONADOS DE LOS TRES BANCOS COOPERATIVOS
(151)
En primer lugar, la Comisión ha de evaluar si la ayuda estatal relacionada con la resolución de los tres Bancos Cooperativos (es decir, la financiación de los déficits de financiación que permitió la transferencia de los depósitos, incluidos los pasivos interbancarios, y los derechos y pasivos contra el HDIGF) constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. Según dicho apartado, son ayudas estatales las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(152)
La Comisión empezará por evaluar si se beneficiaron o no de ventajas los siguientes beneficiarios potenciales: i) los Bancos Cooperativos y las «actividades» potencialmente transferidas al Banco, y ii) el Banco.
i) Existencia de ayuda a los Bancos Cooperativos y las «actividades» potencialmente transferidas al Banco
(153)
En lo que respecta a los Bancos Cooperativos, la Comisión señala que Dodecanese Bank, Evia Bank y Western Macedonia Bank están en liquidación y se les han retirado sus licencias bancarias. Ya no ejercerán, pues, actividades económicas en el mercado bancario.
(154)
El apoyo del Estado, es decir, la financiación de los déficits de financiación, solo constituiría ayuda a los derechos y pasivos transferidos a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado si constituyeran en su conjunto una empresa. El concepto de empresa abarca toda entidad que ejerza una actividad económica, con independencia de su estatuto jurídico y de su modo de financiación. Cualquier actividad consistente en ofrecer bienes o servicios en un determinado mercado es considerada una actividad económica. Por consiguiente, para determinar si existe ayuda a una empresa, es preciso evaluar si la transferencia de los derechos y pasivos implica la transmisión de una actividad económica.
(155)
Como se menciona en la sección 2.2.2, tras la resolución de los Bancos Cooperativos solo se transfirieron al Banco los depósitos, los pasivos interbancarios y los derechos y pasivos contra el HDIGF. Los tres Bancos Cooperativos empleaban a 227 trabajadores y contaban con 18 sucursales en total. Cabe destacar que no hubo una transferencia automática de sucursales, contratos de trabajo o préstamos entre los tres Bancos Cooperativos y el Banco. Por consiguiente, el hecho de que los préstamos no se transfieran al Banco, sino que se mantengan con los tres Bancos Cooperativos en liquidación, el hecho de que no se transfiera ninguna sucursal y la falta de transferencia automática de contratos de trabajo contribuyen (91) a la conclusión de que no existe transferencia de actividad económica. Los pasivos transferidos (es decir, los depósitos) no pueden considerarse el beneficiario de la ayuda estatal, al no constituir una «empresa».
(156)
En resumen, las tres entidades jurídicas existentes han entrado en proceso de liquidación y ya no ejercen actividad bancaria alguna. Al mismo tiempo, los activos y pasivos transferidos no constituyen una actividad económica.
(157)
Se concluye, por tanto, que la concesión al Banco de bonos FEEF por parte del FGEF para cubrir el déficit de financiación de los activos y pasivos adquiridos de los tres Bancos Cooperativos no permite la continuación de sus actividades económicas. Por tanto, el apoyo del FGEF no constituye ayuda a las entidades objeto de liquidación ni a los derechos y pasivos transferidos.
ii) Existencia de ayuda al Banco
(158)
En lo que respecta a si la venta de derechos y pasivos de los tres Bancos Cooperativos constituye ayuda estatal al Banco, la Comisión ha de evaluar si se cumplen determinados requisitos y, en particular, si i) el proceso de venta es abierto, incondicional y no discriminatorio, ii) la venta se realiza en condiciones de mercado, y iii) el Estado maximiza el precio de venta de los derechos y pasivos en cuestión (92).
(159)
Como se indica en el considerando 52, el Banco de Grecia solo se puso en contacto con los cuatro bancos sistémicos griegos con el fin de subastar los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos, por considerar que los depósitos debían transferirse a entidades plenamente recapitalizadas. Solo el Banco y Eurobank presentaron ofertas vinculantes. Alpha Bank fue seleccionado como mejor postor en una licitación organizada por la autoridad de resolución, que tuvo en cuenta el precio propuesto y la capacidad para asumir e integrar los depósitos comprados de manera rápida y sin fisuras.
(160)
El paquete en venta solo incluía depósitos sin infraestructura alguna. El comprador, por tanto, solo podía ser un banco con infraestructura y una red de sucursales en Grecia que le permita atender a los depositantes.
(161)
Como la Comisión no tiene motivos para creer que la venta no se realizara en condiciones de mercado, concluye que la ayuda al Banco pueden excluirse, en consonancia con el punto 80 de la Comunicación bancaria de 2013, el punto 20 de la Comunicación de reestructuración y la práctica decisoria de la Comisión (93).
iii) Conclusión sobre la existencia de ayuda
(162)
El apoyo estatal que supuso la venta de los tres Bancos Cooperativos no favorece a ninguna actividad económica ni a ninguna empresa. Por consiguiente, la medida no constituye ayuda a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7. EVALUACIÓN DE LA AYUDA CONCEDIDA AL BANCO
7.1. EXISTENCIA DE AYUDA ESTATAL E IMPORTE DE LA MISMA
(163)
La Comisión ha de establecer la existencia de ayuda estatal al Banco a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7.1.1. Existencia de ayuda en las medidas concedidas al amparo del régimen de apoyo a los bancos griegos (medidas L1 y A)
7.1.1.1. Aporte de liquidez por parte del Estado al amparo de las medidas de garantía y obligaciones del Estado (medida L1)
(164)
La Comisión ya ha establecido en las decisiones por las que aprobó y prorrogó el régimen de apoyo a los bancos griegos (94) que el apoyo en forma de liquidez concedido al amparo de dicho régimen constituye ayuda. El apoyo en forma de liquidez que se conceda en el futuro al amparo de dicho régimen también constituiría ayuda.
7.1.1.2. Recapitalización estatal concedida al amparo de la medida de recapitalización (medida A)
(165)
La Comisión ya estableció en la decisión de 19 de noviembre de 2008 relativa al régimen de apoyo a los bancos griegos, que las recapitalizaciones concedidas al amparo de su medida de recapitalización serían constitutivas de ayuda. El Banco recibió 940 millones EUR por medio de acciones preferentes, lo que suponía el 2 % de los activos ponderados por riesgo del Banco en ese momento.
7.1.2. Existencia de ayuda en la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2)
(166)
La Comisión aclaró en el punto 51 de la Comunicación bancaria de 2008 que la concesión de fondos de los bancos centrales a las instituciones financieras no constituye ayuda si se cumplen cuatro condiciones acumulativas: solvencia de las entidades financieras, garantía integral del mecanismo, tipo de interés aplicado a la entidad financiera y ausencia de contragarantía del Estado. Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado al Banco no cumple estas cuatro condiciones acumulativas, especialmente porque está garantizada por el Estado y se concede junto con otras medidas de apoyo, constituye ayuda.
(167)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado está en consonancia con los requisitos establecidos en el artículo 107, apartado 1, del Tratado. En primer lugar, como la medida incluye una garantía estatal en favor del Banco de Grecia, las pérdidas correrán a cargo del Estado. Por consiguiente, comporta recursos estatales. La provisión urgente de liquidez permite a las entidades de crédito obtener financiación en un momento en que no tienen acceso a los mercados de financiación al por mayor ni a las operaciones de financiación regulares del Eurosistema. Por tanto, concede una ventaja al Banco. Dado que la provisión urgente de liquidez se limita al sector bancario, la medida tiene carácter selectivo. Como permite al Banco seguir operando en el mercado y evitar que deba abandonarlo por impago, falsea la competencia. Puesto que el Banco opera en otros Estados miembros y que entidades financieras de otros Estados miembros operan o podrían estar interesadas en operar en Grecia, la ventaja concedida al Banco afecta al comercio entre Estados miembros.
(168)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2) constituye ayuda estatal. El importe de dicha provisión ha variado a lo largo del tiempo. A 31 de diciembre de 2012 ascendía a unos 23 600 millones EUR.
7.1.3. Existencia de ayuda en las medidas concedidas a través del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
7.1.3.1. Primera recapitalización puente (medida B1)
(169)
En la sección 5.1 de la Decisión de incoación Alpha, la Comisión ya concluyó que la primera recapitalización puente constituía ayuda estatal. El capital recibido ascendió a 1 900 millones EUR.
7.1.3.2. Segunda recapitalización puente (medida B2)
(170)
La medida B2 se ejecutó con recursos del FGEF, lo que, como ya se explicó en el considerando 47 de la Decisión de incoación Alpha, implica la utilización de recursos públicos.
(171)
Por lo que se refiere a la existencia de una ventaja, la medida B2 aumentó el coeficiente de capital del Banco hasta un nivel que le permitía seguir funcionando en el mercado y acceder a la financiación del Eurosistema. Por otra parte, la remuneración de la medida B2 consistió en los intereses devengados por los pagarés del FEEF y una comisión adicional del 1 %. Como esta remuneración es manifiestamente inferior a la de instrumentos de capital similares en el mercado, el Banco no habría podido de ninguna manera captar dicho capital en esas condiciones en el mercado. Por tanto, la medida B2 le otorgó una ventaja con cargo a recursos públicos. Como la medida solo se puso a disposición del Banco, era de carácter selectivo.
(172)
Como consecuencia de la medida B2, se reforzó la posición del Banco, ya que recibió los recursos financieros para seguir cumpliendo los requisitos de capital, lo que dio lugar a falseamientos de la competencia. Dado que el Banco opera en otros mercados financieros de la Unión Europea y que hay entidades financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, la medida B2 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
(173)
La Comisión considera que la medida B2 constituye ayuda estatal. Fue notificada como ayuda por las autoridades nacionales. El capital recibido ascendió a 1 042 millones EUR.
7.1.3.3. Carta de compromiso (medida B3)
(174)
Mediante la medida B3, el FGEF se comprometió a facilitar el capital adicional necesario para completar la recapitalización del Banco hasta alcanzar la cantidad solicitada por el Banco de Grecia en el marco de la prueba de resistencia de 2012. El FGEF recibe sus recursos del Estado. La Comisión concluye, por tanto, que la carta compromete recursos públicos. Las circunstancias en las que el FGEF puede conceder apoyo a las entidades financieras se definen y limitan con precisión en la legislación. En consecuencia, la utilización de estos recursos públicos es imputable al Estado. El FGEF se comprometió a aportar hasta 1 629 millones EUR de capital adicional.
(175)
La carta de compromiso concedió una ventaja al Banco, ya que garantizó a sus depositantes que el Banco podría reunir todo el capital que precisaba; es decir, que el FGEF aportaría el capital en caso de que el Banco no pudiera obtenerlo en el mercado. Ese compromiso también facilitó la obtención de capital privado en el mercado, ya que los inversores tenían la garantía de que, en caso de que el Banco no pudiera encontrar parte del capital en el mercado, el FGEF lo facilitaría. Ningún inversor privado habría aceptado comprometerse a inyectar capital antes de conocer las condiciones de la recapitalización, y en ese momento el Banco no tenía acceso al mercado de capitales. La ventaja tiene carácter selectivo ya que no se concedió a todos los bancos que operan en Grecia.
(176)
Dado que el Banco opera en otros mercados financieros de la Unión Europea y que hay entidades financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, la medida B3 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros y falsear la competencia.
(177)
Así pues, la medida B3 constituye ayuda y fue notificada como ayuda estatal por las autoridades griegas el 27 de diciembre de 2012.
7.1.3.4. Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4)
(178)
La participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 (medida B4) consiste en la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y la ejecución parcial de la carta de compromiso (medida B3) en una recapitalización permanente de 4 021 millones EUR en acciones ordinarias. El hecho de que no se tuviera que inyectar todo el capital comprometido a través de la medida B3 se debe a la ampliación de 550 millones EUR de capital procedentes de inversores privados. Dado que la medida B4 consiste en la conversión de ayuda ya concedida, sigue implicando recursos estatales, pero no aumenta el importe nominal de la ayuda. No obstante, incrementa la ventaja para el Banco (y, por consiguiente, el falseamiento de la competencia), ya que se trata de una recapitalización permanente y no de una recapitalización temporal como en el caso de las medidas B1 y B2. Con respecto a la medida B3, que es únicamente un compromiso y no una verdadera recapitalización, la medida B4 incrementó la adecuación del capital del Banco y es, por lo tanto, más ventajosa.
(179)
La Comisión destaca que este apoyo no se concedió a todos los bancos que operan en Grecia. Por lo tanto, la ventaja concedida al Banco tiene carácter selectivo. Por lo que se refiere al falseamiento de la competencia y al efecto sobre el comercio, la Comisión señala, por ejemplo, que la ayuda permitió al Banco continuar sus operaciones en otros Estados miembros. La liquidación del Banco habría supuesto el cese de sus actividades en el extranjero, a través de la liquidación de esas actividades o su venta. Por consiguiente, la medida falsea la competencia y afecta a los intercambios comerciales entre Estados miembros. La medida constituye ayuda estatal.
7.1.3.5. Conclusión sobre las medidas B1, B2, B3 y B4
(180)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. El importe de la ayuda estatal incluida en las medidas B1, B2, B3 y B4 es de 4 571 millones EUR. Como se indica en la sección 7.1.3.4, solo parte del importe comprometido en diciembre de 2012 (medida B3) se convirtió en una aportación real de capital (medida B4). El importe del apoyo estatal efectivamente pagado fue, pues, de solo 4 021 millones EUR.
(181)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración indica que, además del importe total de la ayuda, la Comisión habrá de tener en cuenta la ayuda «en relación con los activos del banco ponderados en función del riesgo». Las medidas B1, B2, B3 y B4 se acordaron a lo largo de un período de un año, desde abril de 2012 hasta mayo de 2013. Durante ese período, cambiaron los activos ponderados en función del riesgo del Banco, que aumentaron después de la adquisición de Emporiki Bank. Por tanto, se plantea la cuestión de qué nivel de activos ponderados en función del riesgo debe utilizarse, y, más en concreto, si la ayuda estatal debe evaluarse por referencia a los activos ponderados en función del riesgo existentes al comienzo o al final del período. Las medidas B1, B2, B3 y B4 tienen por objetivo satisfacer una necesidad de capital identificada por el Banco de Grecia en marzo de 2012 (la prueba de resistencia de 2012). En otras palabras, las necesidades de capital a las que se destinan dichas medidas de apoyo estatal ya existían en marzo de 2012. Por consiguiente, la Comisión considera que el importe de la ayuda incluido en las medidas B1, B2, B3 y B4 debe compararse con los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012. El hecho de que el Banco adquiriera Emporiki Bank mucho después de marzo de 2012 no debe conducir a una reducción del coeficiente ayuda/activos ponderados en función del riesgo. En efecto, la ayuda no es menos distorsionadora porque el Banco hiciera una adquisición que aumenta sus activos ponderados en función del riesgo. Se recuerda asimismo que después de marzo de 2012 y hasta la recapitalización de la primavera de 2013, el Banco de Grecia no tuvo en cuenta ninguna adquisición por parte de los bancos griegos para ajustar sus necesidades de capital al alza o a la baja. Esta circunstancia demuestra además que las medidas B1, B2, B3 y B4 eran medidas de ayuda relacionadas con el perímetro del Banco a 31 de marzo de 2012.
(182)
La primera y segunda recapitalizaciones puente y la carta de compromiso ascendieron en conjunto, a 4 571 millones EUR. Este importe representa el 10,3 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012 (95).
(183)
Dado que el Banco consiguió atraer capital privado, el importe realmente aportado por el FGEF al Banco solo ascendió a 4 021 millones EUR, que representan el 9,1 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012.
7.1.4. Conclusión sobre la existencia y el importe total de la ayuda recibida
(184)
Las medidas A, B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe de la ayuda
Ayuda de recapitalización/activos ponderados en función del riesgo
A
Acciones preferentes
Ayuda en forma de capital
940 millones EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Primera recapitalización puente
Segunda recapitalización puente
Carta de compromiso
Participación del FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013
Ayuda en forma de capital
4 571 millones EUR,
(cantidad abonada por el FGEF: 4 021 millones EUR)
10,3 %
(porcentaje abonado por el FGEF: 9,1 %)
Ayuda total concedida al Banco en forma de capital
5 511 millones EUR,
(cantidad abonada por el FGEF: 4 961 millones EUR)
12,3 %
(porcentaje abonado por el FGEF: 11,1 %)
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe nominal de la ayuda
L1
Aporte de liquidez
Garantía
Préstamo de obligaciones
Garantías: 14 000 millones EUR a 30 de noviembre de 2011
Préstamo de obligaciones: 1 600 millones EUR a 30 de septiembre de 2011
L2
Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado
Financiación y garantía
23 600 millones EUR a 31 de diciembre de 2012
Ayuda total concedida al Banco en forma de liquidez
39 200 millones EUR
7.2. BASE JURÍDICA PARA LA EVALUACIÓN DE LA COMPATIBILIDAD
(185)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado faculta a la Comisión para declarar la ayuda compatible con el mercado interior si está destinada a «poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
(186)
La Comisión ha reconocido que la crisis financiera mundial puede perturbar gravemente la economía de un Estado miembro y que las medidas de apoyo a los bancos pueden poner remedio a dicha perturbación. Este extremo fue confirmado en la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación sobre reestructuración. La Comisión sigue considerando que se cumplen los requisitos para la concesión de una ayuda con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado habida cuenta de la reaparición de tensiones en los mercados financieros. La Comisión confirmó este parecer con la adopción de la Comunicación prorrogativa de 2011 (96) y la Comunicación bancaria de 2013.
(187)
En lo que respecta a la economía griega, en sus decisiones de autorización y prórroga del régimen de apoyo a los bancos griegos, así como en la aprobación de las medidas de ayuda estatal acordadas por Grecia en favor de bancos concretos (97), la Comisión ha reconocido que existía la amenaza de una grave perturbación de la economía griega y que el apoyo estatal a los bancos es adecuado para poner remedio a dicha perturbación. Por tanto, la base jurídica para la evaluación de las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
(188)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para evaluar las medidas de ayuda fueron establecidos, en primer lugar, en la Comunicación bancaria de 2008.
(189)
En consonancia con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que una ayuda sea compatible en virtud del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad:
a)
Idoneidad: La ayuda ha de estar bien orientada para ser capaz de conseguir de manera eficiente el objetivo de poner remedio a una grave perturbación en la economía. No sería el caso si la medida no fuera idónea para poner remedio a la perturbación.
b)
Necesidad: La medida de ayuda debe ser necesaria, en su cuantía y en su forma, para alcanzar el objetivo. Por lo tanto, debe ser de la cuantía mínima necesaria para la consecución del objetivo y adoptar la forma más apropiada para poner remedio a la perturbación.
c)
Proporcionalidad: Los efectos positivos de la medida deben sopesarse equilibradamente con los falseamientos de la competencia, para que dichos falseamientos se limiten al mínimo necesario para alcanzar los objetivos de la medida.
(190)
Las orientaciones para las medidas de recapitalización pueden encontrarse en la Comunicación sobre recapitalización y en la Comunicación prorrogativa de 2011.
(191)
La Comunicación sobre reestructuración define el enfoque adoptado por la Comisión en lo que respecta a la evaluación de los planes de reestructuración, en particular la necesidad de restablecer la viabilidad, garantizar una contribución adecuada del beneficiario y limitar los falseamientos de la competencia.
(192)
Este marco se completó con la Comunicación bancaria de 2013, que se aplica a las medidas de ayuda notificadas con posterioridad al 31 de julio de 2013.
7.2.1. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad del apoyo en forma de liquidez al Banco (medida L1)
(193)
El apoyo en forma de liquidez ya recibido por el Banco fue aprobado definitivamente por sucesivas decisiones de autorización de las medidas en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos y sus modificaciones y prórrogas (98). Cualquier futura ayuda a la liquidez del Banco tendrá que ser debidamente acordada en virtud de un régimen debidamente aprobado por la Comisión. Las condiciones de dicha ayuda tendrán que ser autorizadas por la Comisión antes de su concesión y, por tanto, no necesitan analizarse más a fondo en la presente Decisión.
7.2.2. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las acciones preferentes (medida A)
(194)
La recapitalización decidida en 2009 en forma de acciones preferentes (medida A) se acordó al amparo de la medida de recapitalización aprobada en 2008 como parte del régimen de apoyo a los bancos griegos en virtud de la Comunicación bancaria de 2008. Por consiguiente, no tiene que ser reevaluada con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008 y solo ha de serlo con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración.
7.2.3. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estados (medida L2)
(195)
La compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (medida L2) debe evaluarse en primer lugar sobre la base de la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación prorrogativa de 2011. Cualquier provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado concedida con posterioridad al 1 de agosto de 2013 entra en el ámbito de la Comunicación bancaria de 2013.
7.2.4. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
(196)
La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), en particular en lo que se refiere a la remuneración, deben evaluarse en primer lugar con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión expresó dudas en cuanto a la compatibilidad de la medida B1 con dichas Comunicaciones. Dado que se ejecutaron antes del 31 de julio de 2013, esas medidas no entran dentro del ámbito de la Comunicación bancaria de 2013. La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) también debería evaluarse sobre la base de la Comunicación sobre reestructuración.
7.3. CONFORMIDAD DE LA MEDIDA L2 CON LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011 Y LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2013
(197)
Para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe cumplir los criterios generales de compatibilidad: idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(198)
Como los bancos griegos fueron excluidos de los mercados mayoristas y pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del banco central, como se indica en el considerando 26, y dado que el Banco no podía pedir prestado un importe suficiente de fondos a través de operaciones regulares de financiación, el Banco necesitó una provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado a fin de obtener la liquidez suficiente para evitar el impago. La Comisión considera que la medida L2 es un mecanismo adecuado para poner remedio a una perturbación grave, que habría sido provocada por el impago del Banco.
(199)
Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado implica un coste relativamente elevado de financiación para el Banco, este tiene incentivos suficientes para evitar basarse en esta fuente de financiación para desarrollar sus actividades. El Banco hubo de pagar un tipo de interés de […] puntos básicos por encima de las operaciones regulares de financiación con el Eurosistema. Además, tuvo que pagar al Estado una prima de garantía de […] puntos básicos. En consecuencia, el coste total de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado para el Banco es muy superior a los costes normales de refinanciación del BCE. En particular, la diferencia entre el primero y los segundos es superior al nivel de la prima de garantía pedida por la Comunicación prorrogativa de 2011. Así pues, la remuneración total cobrada por el Estado puede considerarse suficiente. Por lo que se refiere al importe de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, será revisada periódicamente por el Banco de Grecia y el BCE sobre la base de las necesidades reales del Banco. Estas entidades supervisan de cerca su uso y garantizan que se limite al mínimo necesario. Por tanto, la medida L2 no aporta al Banco un exceso de liquidez que podría utilizarse para financiar actividades que falseen la competencia. Se limita al importe mínimo necesario.
(200)
Este seguimiento estricto de la utilización de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y la verificación periódica de que su utilización se limita al mínimo necesario también garantiza que esa liquidez sea proporcional y no conduzca a falseamientos indebidos de la competencia. La Comisión indica asimismo que Grecia se ha comprometido a que el Banco ejecutará medidas de reestructuración para reducir su dependencia de la financiación del banco central y a que cumplirá las limitaciones de comportamiento que se analizan en la sección 7.6. Estos factores garantizan que la dependencia del apoyo en forma de liquidez finalizará tan pronto como sea posible y que la ayuda será proporcional.
(201)
Así pues, la medida L2 se atiene a la Comunicación bancaria de 2008 y a la Comunicación prorrogativa de 2011. Como la Comunicación bancaria de 2013 no introdujo nuevos requisitos en materia de garantías, la medida L2 también se ajusta a la Comunicación bancaria de 2013.
7.4. CUMPLIMIENTO DE LAS MEDIDAS B1, B2, B3 Y B4 CON RESPECTO A LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN SOBRE RECAPITALIZACIÓN Y LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011
(202)
Como se indica en el considerando 189, y en consonancia con el punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, para que una ayuda sea compatible en virtud del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad (99): idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
(203)
La Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011 ofrecen más detalles sobre el nivel de remuneración requerido para las aportaciones de capital público.
7.4.1. Idoneidad de las medidas
(204)
Por lo que se refiere a la idoneidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), la Comisión las considera idóneas, pues permiten al Banco cumplir los requisitos de capital. Sin las recapitalizaciones del FGEF, el Banco no habría podido proseguir sus actividades y habría dejado de tener acceso a las operaciones de refinanciación del BCE.
(205)
A este respecto, la Comisión señaló en la Decisión de incoación Alpha que el Banco es una de las mayores entidades de crédito de Grecia, tanto en términos de operaciones de préstamo como de captación de depósitos. En este sentido, es un banco de importancia sistémica para Grecia. Por tanto, su quiebra habría creado una grave perturbación en la economía griega. En las circunstancias existentes entonces, las instituciones financieras griegas tenían dificultades para acceder a financiación. Esa falta de financiación limitaba su capacidad para conceder préstamos a la economía griega. En ese contexto, la perturbación de la economía se habría visto agravada por la quiebra del Banco. Por otra parte, las medidas B1, B2, B3 y B4 se decidieron principalmente a causa del programa PSI, un caso muy excepcional e imprevisible, y no como consecuencia de una mala gestión o de la asunción de riesgos excesivos por el Banco. Por tanto, todas estas medidas tienen por objeto principalmente hacer frente a los resultados del programa PSI y contribuyen a mantener la estabilidad financiera en Grecia.
(206)
En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión expresó dudas en cuanto a que se hubieran tomado inmediatamente todas las medidas posibles para evitar que el Banco necesitase nuevas ayudas en el futuro. Como se indica en los considerandos 121 y 122 de la presente Decisión, Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas relacionadas con la gobernanza empresarial y las operaciones comerciales del Banco. Como se señala en los considerandos 99 y 106, el Banco también ha procedido a una importante reestructuración de sus actividades, habiéndose conseguido ya muchas reducciones de costes. Las dudas de la Comisión han quedado, pues, despejadas.
(207)
En la Decisión de incoación Alpha, la Comisión también expresó dudas en cuanto a si existían suficientes cláusulas de salvaguardia en caso de que el Banco pasase a estar bajo el control del Estado o de que los accionistas privados conservasen el control aunque la mayoría de la propiedad estuviese en manos del Estado. Los compromisos descritos en los considerandos 121 y 122 de la presente Decisión garantizan que las operaciones de crédito del Banco se llevarán a cabo sobre una base comercial y que las actividades empresariales diarias estarán protegidas de interferencias del Estado. El marco de relaciones convenido entre el FGEF y el Banco también garantiza que los intereses del Estado como accionista principal estén protegidos frente a una asunción de riesgos excesiva por parte de la dirección del Banco.
(208)
Así pues, las medidas B1, B2, B3 y B4 garantizan la estabilidad financiera en Grecia. Se han tomado medidas significativas para reducir al mínimo las pérdidas futuras y garantizar que las actividades del Banco no se vean amenazadas por una gobernanza inadecuada. Sobre esta base, la Comisión estima que las medidas B1, B2, B3 y B4 son adecuadas.
7.4.2. Necesidad - limitación de la ayuda al mínimo necesario
(209)
Con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la medida debe, en su importe y su forma, ser necesaria para lograr su objetivo. Esto significa que la aportación de capital debe ser de la cuantía mínima necesaria para la consecución del objetivo.
(210)
El importe del apoyo en forma de capital fue calculado por el Banco de Grecia en el marco de una prueba de resistencia, con el fin de garantizar que el coeficiente de capital básico de nivel 1 seguía estando por encima de un nivel dado a lo largo del período 2012-2014, como se refleja en el cuadro 3. Por tanto, no facilita al Banco ningún capital excesivo. Como se explica en el considerando 206, se han tomado medidas para reducir el riesgo de que el Banco pueda necesitar nuevas ayudas en el futuro.
(211)
Por lo que se refiere a la remuneración de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2), la Comisión recuerda que fueron acordadas en mayo y diciembre de 2012 respectivamente, y pagadas en efectivo en forma de pagarés del FEEF. El FGEF recibió como remuneración, desde la fecha de desembolso de los pagarés del FEEF hasta la fecha de la recapitalización de la primavera de 2013, los intereses devengados por los pagarés más una comisión del 1 % (100). Como se subraya en la Decisión de incoación Alpha, esa remuneración es inferior a la horquilla comprendida entre el 7 % y el 9 %, tal y como se define en la Comunicación sobre recapitalización. Sin embargo, el período de baja remuneración se limitó a un año para la medida B1 y a cinco meses para la medida B2 (es decir, hasta la conversión de la recapitalización puente en una recapitalización normal en acciones ordinarias, a saber, la medida B4). Mientras que la primera y segunda recapitalizaciones puente no implicaron la dilución de los accionistas existentes, la recapitalización de la primavera de 2013, que consistió en la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente, diluyó en gran medida a los accionistas existentes, pues su participación en el capital del Banco se redujo al 4,9 %. Se puso fin entonces a la anormal situación existente a partir de la fecha de la primera recapitalización puente. Por consiguiente, han quedado disipadas las dudas planteadas en la Decisión de incoación Alpha.
(212)
En segundo lugar, habida cuenta del origen atípico de las dificultades del Banco, pues las pérdidas procedían principalmente de una condonación de deuda a favor del Estado (el programa PSI y la recompra de deuda, que ofrecen una ventaja significativa al Estado, es decir, una reducción de la deuda) y de las consecuencias de una recesión prolongada en la economía nacional, la Comisión puede aceptar esta desviación temporal con respecto a los requisitos de remuneración establecidos en la Comunicación sobre recapitalización (101).
(213)
En cuanto a la medida B3, se trataba de un compromiso de aportar capital. Este compromiso, realizado en diciembre de 2012, se aplicó mediante una aportación efectiva de capital en mayo y junio de 2013, es decir, apenas cinco meses más tarde. Por ello, y por las razones expuestas en el considerando 212, es aceptable que no se pagase ninguna remuneración por ese compromiso.
(214)
En lo tocante a la medida B4, según el punto 8 de la Comunicación prorrogativa de 2011, las aportaciones de capital deben suscribirse con un descuento suficiente sobre el precio de las acciones una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución para dar una garantía razonable de una remuneración adecuada para el Estado. Mientras que esa recapitalización no preveía un descuento significativo sobre el precio de las acciones una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución, era, de hecho, imposible lograr un descuento significativo sobre el precio teórico excluidos los derechos (102). Antes de la recapitalización de la primavera de 2013, la capitalización bursátil del Banco era de solo unos pocos centenares de millones de euros. En esas circunstancias, se plantea la cuestión de si los accionistas existentes deberían haber desaparecido totalmente. La Comisión observa que el precio de emisión se fijó con un descuento del 50 % con respecto al precio medio de mercado en los cincuenta días anteriores a la fijación del precio de emisión. La Comisión destaca igualmente que la dilución de los accionistas existentes fue enorme, ya que tras la recapitalización solo poseían el 4,9 % de las acciones del Banco. Por tanto, la aplicación de otro descuento más sobre el precio de mercado habría tenido un efecto limitado en la remuneración del FGEF. A la vista de la situación específica de los bancos griegos explicada en el considerando 212 y habida cuenta del hecho de que la necesidad de ayuda se deriva de una condonación de deudas a favor del Estado, la Comisión considera que el precio de emisión de las acciones suscritas por el Estado fue suficientemente bajo.
(215)
El FGEF también emitió certificados de opción de compra y concedió un certificado a cada nueva acción suscrita por los inversores privados que participaron en la recapitalización de la primavera de 2013. El FGEF concedió esos certificados sin contraprestación. Como se explica en el considerando 93, cada certificado incorpora el derecho de compra de 7,40 acciones del FGEF a intervalos seleccionados y a precios de ejecución. El precio de ejercicio es igual al precio de suscripción del FGEF, incrementado en un margen anual y acumulativo (4 % para el año uno, 5 % para el año dos, 6 % para el año tres, 7 % para el año cuatro y luego un 8 % anualizado para los últimos seis meses). La remuneración percibida por el FGEF sobre las acciones que posee está limitada, de hecho, a esos niveles. Esa remuneración es inferior a la horquilla comprendida entre el 7 % y el 9 %, tal y como se define en la Comunicación sobre recapitalización. Sin embargo, dado que esos certificados fueron un factor clave para el éxito de la emisión de derechos y la colocación privada de valores puestas en marcha por el Banco antes de la recapitalización de la primavera de 2013, la Comisión considera que permitieron al Banco reducir el importe de la ayuda en 550 millones EUR. En efecto, debido al bajo coeficiente de capital del Banco antes de la recapitalización y a la gran incertidumbre que imperaba a la sazón, las simulaciones entonces disponibles ponían de manifiesto que, sin los certificados de opción de compra, los inversores privados no lograrían un beneficio suficiente y optarían por no participar. Por las razones expuestas en los considerandos 205 y 212, como el FGEF recibiría una remuneración positiva mínima si se ejecutaran los certificados y como uno de los objetivos del MPEF era atraer a inversores privados para mantener algunos bancos bajo gestión privada y evitar situaciones en las que todo el sector bancario estaría controlado por el FGEF, la Comisión puede aceptar esta desviación de la remuneración normal establecida en la Comunicación sobre recapitalización. Esa aceptación se basa igualmente en el hecho de que la Ley del FGEF, modificada en último lugar en marzo de 2014, no prevé ningún ajuste de los certificados en caso de ampliación del capital social no preferente y de que, en el caso de una emisión de derechos, solo podría ajustarse el precio de ejecución de los certificados y el ajuste solo podría tener lugar a posteriori y únicamente hasta el importe de los ingresos obtenidos de la venta de derechos de suscripción preferentes del FGEF. Por otra parte, el compromiso adquirido por Grecia de recabar la aprobación de la Comisión antes de proceder a la recompra de certificados emitidos por el FGEF permitirá a la Comisión garantizar que cualquier futura recompra no reduce aún más la remuneración del FGEF y aumenta la retribución de los titulares de certificados.
(216)
Por lo que se refiere al hecho de que las acciones del FGEF no confieren derecho a voto, la Comisión recuerda que la necesidad de ayuda no procede principalmente de la asunción de riesgos excesivos. Además, uno de los objetivos del MPEF era mantener algunos bancos bajo gestión privada. Por otra parte, la relación marco y la reintroducción automática de derechos de voto en caso de no aplicación del plan de reestructuración ofrecen salvaguardias contra una eventual asunción de riesgos excesivos por parte de gestores privados. Por último, el PSI y la recompra de diciembre de 2012 son una especie de remuneración al Estado, como lo demuestra el hecho de que la deuda de este para con el Banco se redujo en varios miles de millones de euros. Por todas estas razones, la Comisión puede aceptar que el FGEF reciba acciones sin derecho a voto. La Comisión concluye, por tanto, que la medida B4 era necesaria.
En conclusión, las medidas B1, B2, B3 y B4 son necesarias como ayuda de salvamento, tanto en su importe como en su forma.
7.4.3. Proporcionalidad - medidas que limiten los efectos inducidos negativos
(217)
La Comisión señala que el Banco recibió una enorme cantidad de ayuda estatal. Esta situación puede dar lugar, por tanto, a graves falseamientos de la competencia. No obstante, Grecia se comprometió a aplicar una serie de medidas destinadas a reducir los efectos inducidos negativos. En particular, los compromisos establecen que las operaciones del Banco seguirán siendo gestionadas sobre una base comercial, como se explicó en los considerandos 121 y 122. Grecia también se ha comprometido a prohibir nuevas compras y a realizar una serie de desinversiones, según se describe en los considerandos 123 a 124. Los límites al falseamiento de la competencia se evalúan con más detalle en la sección 7.6.
(218)
También se ha nombrado un administrador encargado de la supervisión del Banco para el seguimiento de la correcta aplicación de los compromisos en materia de gobernanza empresarial y operaciones comerciales. Se evitará cualquier modificación perjudicial de las prácticas comerciales del Banco y así se reducirán los posibles efectos inducidos negativos.
(219)
Por último, el 12 de junio de 2014 se presentó a la Comisión un nuevo y amplio plan de reestructuración. Este plan se evalúa en la sección 7.6.
(220)
En conclusión, las dudas planteadas en la Decisión de incoación Alpha han quedado disipadas. Las medidas B1, B2, B3 y B4 son proporcionales a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008.
7.4.4. Conclusión sobre la conformidad de las recapitalizaciones del FGEF con la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011
(221)
Se concluye, por tanto, que las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) son idóneas, necesarias y proporcionadas a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, de la Comunicación sobre recapitalización y de la Comunicación prorrogativa de 2011.
7.5. CONFORMIDAD DE LAS ADQUISICIONES CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
(222)
El punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración explica que las adquisiciones de empresas por bancos que reciben ayudas no pueden ser financiadas con ayuda estatal a menos que sea esencial para restablecer la viabilidad de una empresa. Por otra parte, los puntos 40 y 41 de la Comunicación sobre reestructuración disponen que los bancos no deben utilizar la ayuda estatal para la adquisición de empresas competidoras, a menos que la adquisición forme parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. Además, las adquisiciones pueden poner en peligro o complicar el restablecimiento de la viabilidad. Por consiguiente, la Comisión debe valorar si las adquisiciones efectuadas por el Banco pueden conciliarse con la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1. Conformidad de la adquisición de Emporiki Bank con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.1.1. Efecto de la adquisición de Emporiki Bank sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(223)
En términos de rentabilidad operativa, la adquisición de Emporiki Bank por el Banco potencia el retorno de este a la viabilidad a largo plazo, puesto que concentrar dos bancos en el mismo mercado geográfico le permite conseguir sinergias significativas, por ejemplo, en forma de reducción de plantillas, cierre de sucursales y reducción de los gastos generales. El Banco se hace con clientes y depósitos, al tiempo que reduce significativamente los costes de distribución. Implica el cierre de un número importante de sucursales de la entidad combinada, además de la racionalización de las funciones de la sede central.
(224)
En lo que se refiere a las posiciones de liquidez, la adquisición tiene un efecto positivo en el Banco. En efecto, el coeficiente préstamos/depósitos de la entidad adquirida se situaba en torno al 115 %, muy por debajo del altísimo coeficiente del Banco (103). Contribuye, por tanto, a mejorar de manera significativa el coeficiente préstamos/depósitos del Banco.
(225)
Desde un punto de vista estático, la operación también tiene un efecto positivo sobre el coeficiente de capital del Banco, ya que este adquiere un banco altamente capitalizado a cambio de una contraprestación de un euro. A 31 de marzo de 2012, el coeficiente de adecuación de capital proforma de la entidad combinada era del 11,8 %, mientras que el coeficiente de adecuación del capital del Banco era solo del 8,8 %. Del mismo modo, al coeficiente de capital básico de nivel 1 proforma de la entidad combinada se situaba en el 11,1 %, mientras que el del Banco era del 7,9 %. El importante capital de Emporiki Bank ofrece protección contra las futuras pérdidas que podrían producirse en las pruebas de resistencia, como se muestra en el cuadro 3. La observación estática del incremento del coeficiente de capital del Banco sobrestimó el efecto positivo en su posición de capital a largo plazo. Por tanto, la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.1.2. Efecto de las adquisiciones sobre el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(226)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(227)
El Banco solo pagó una contraprestación de un euro por la compra de Emporiki Bank. El precio de compra no fue financiado, por tanto, por medio de ayuda estatal. Esta circunstancia implica asimismo que el pago del precio de compra no generó ninguna necesidad de capital para el Banco. Además, Emporiki Bank estaba adecuadamente capitalizado (es decir, hasta el nivel requerido en virtud de la prueba de resistencia de 2012, como se ilustra en el cuadro 3). Es poco probable que la adquisición, como tal, genere futuras necesidades de capital para el Banco.
(228)
En conclusión, debido a las condiciones atípicas (compra a 1 EUR de un banco plenamente capitalizado para cumplir los requisitos de la prueba de resistencia), la adquisición de Emporiki Bank excepcionalmente no contraviene el principio de que las ayudas deben limitarse al mínimo necesario.
7.5.1.3. Efecto falseador sobre la competencia de las adquisiciones
(229)
En consonancia con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas ni, especialmente, para la adquisición de empresas competidoras. El punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración establece que pueden autorizarse adquisiciones cuando formen parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva. En tales circunstancias, el proceso de adquisición debe ser justo y la adquisición debe garantizar las condiciones de una competencia efectiva en el mercado de que se trate.
(230)
Emporiki Bank no fue considerado viable como entidad independiente por el Banco de Grecia, de acuerdo con un estudio de viabilidad efectuado por un asesor externo a principios de 2012. Generó grandes pérdidas para Crédit Agricole, que deseaba, por tanto, venderlo. Si no hubiera sido posible venderlo, Crédit Agricole podría haber considerado la forma de dejarlo quebrar. Por tanto, la operación puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(231)
Ningún licitador receptor de ayuda presentó una oferta válida para la adquisición de Emporiki Bank, y el procedimiento de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio. No hubo, por tanto, un efecto de desplazamiento por el Banco de un licitador no receptor de ayuda. Puesto que la adquisición fue autorizada por la Autoridad de Competencia griega, el resultado del proceso de venta no pone en peligro las condiciones de competencia efectiva en Grecia.
(232)
Por otra parte, la necesidad de ayuda del Banco no se debe a una mala gestión o a una inapropiada asunción de riesgos. Por último, como se expone en el considerando 227, no se utilizó ayuda estatal para financiar dicha adquisición (compra a 1 EUR de un banco capitalizado hasta el nivel requerido para superar la prueba de resistencia del Banco de Grecia).
(233)
Atendiendo a estas circunstancias, se puede concluir que la adquisición de Emporiki Bank está en consonancia con la sección 4 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1.4. Conclusión sobre la adquisición de Emporiki Bank
(234)
A la vista la situación excepcional de los bancos griegos y las especificidades de la adquisición de Emporiki Bank, se concluye que la adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2. Conformidad de la adquisición de activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.2.1. Efecto de las adquisiciones sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(235)
La adquisición de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos mejorará la viabilidad a largo plazo del Banco.
(236)
Más en concreto, la integración de los depósitos de los tres Bancos Cooperativos en el balance del Banco mejoró su perfil de liquidez. El coeficiente neto préstamos/depósitos de Alpha Bank SA cayó en alrededor de un 1,5 % y disminuyó la dependencia de Alpha Bank SA con respecto al Eurosistema.
(237)
Además, las adquisiciones brindaron al Banco la posibilidad de aumentar sus ingresos ampliando su clientela en varias zonas geográficas. El Banco no se hizo cargo de infraestructuras ni redes de sucursales costosas. Tampoco se subrogó préstamos. Por lo tanto, no incrementó sus requisitos de riesgo ni de capital.
7.5.2.2. Efecto de la adquisición en el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(238)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(239)
La contraprestación pagada por el Banco para la adquisición de los activos y pasivos transferidos de los tres Bancos Cooperativos se fijó en el 2,1 % del valor de los depósitos transferidos y ascendió a unos 9 millones EUR, lo que equivale al 0,01 % del balance total del Banco en el momento de la adquisición. Esa contraprestación puede considerarse, por tanto, muy pequeña. Además, el Banco ya había captado 550 millones EUR de capital privado durante la recapitalización de la primavera de 2013.
(240)
Se concluye que el precio de adquisición de los activos y pasivos transferidos (sobre todo depósitos) de los tres Bancos Cooperativos era tan bajo que no impidió que la ayuda se limitara al mínimo necesario.
7.5.2.3. Efecto falseador sobre la competencia de las adquisiciones
(241)
Como se indica en el considerando 229, con arreglo a los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas ni, especialmente, para la adquisición de empresas competidoras, salvo en circunstancias específicas.
(242)
El Banco de Grecia consideró que los tres Bancos Cooperativos no eran viables y que la adopción de las medidas de resolución eran necesarias para mantener la estabilidad financiera. Por tanto, las adquisiciones pueden considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
(243)
Además, ningún licitador no receptor de ayuda presentó una oferta válida para adquirir los activos y pasivos de los tres Bancos Cooperativos, y la única otra oferta procedía de un banco que había recibido incluso más ayuda. Por otra parte, el tamaño de los activos y pasivos adquiridos era pequeño y no cambió la estructura de mercado (104).
(244)
En conclusión, la Comisión considera que estas circunstancias excepcionales justifican la autorización de las adquisiciones, de conformidad con el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2.4. Conclusión sobre la adquisición de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos
(245)
Se concluye que, a la luz de las especificidades de las adquisiciones de los activos y pasivos seleccionados de los tres Bancos Cooperativos, dichas adquisiciones están en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.3. Conformidad de la adquisición de Citibank Grecia con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.3.1. Efecto de la adquisición sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
(246)
La adquisición de Citibank Grecia, incluido Diners, mejorará la viabilidad a largo plazo del Banco. El Banco adquirió una entidad de crédito muy bien aprovisionada. Además, la cartera de préstamos netos es muy inferior a la de los depósitos adquiridos.
(247)
La integración de los depósitos de Citibank Grecia en el balance del Banco mejorará el perfil de financiación a medio y largo plazo de este, y, al mismo tiempo, aumentará su rentabilidad.
(248)
Además, gracias a la adquisición, el Banco aumentará su capacidad y su franquicia de recogida de depósitos, y, de este modo, conseguirá un modelo de negocio equilibrado y sostenible.
(249)
Por último, las importantes sinergias previstas -en términos de funciones centrales, servicios de TI y gastos de funcionamiento- contribuirá a la viabilidad a largo plazo del Banco.
(250)
Por tanto, la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.3.2. Efecto de la adquisición en el importe de la ayuda necesaria para el Banco
(251)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no debe utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que debe limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco. En el caso que nos ocupa, si bien la adquisición tiene implicaciones positivas para la viabilidad del Banco, no es esencial a tal efecto a tenor del punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración.
(252)
El Banco solo pagó una contraprestación de 2 millones EUR (105) por la compra de Citibank Grecia y Diners.
(253)
La cartera adquirida incluye un gran número de préstamos totalmente amortizados. En efecto, la valoración de la nueva cartera de préstamos podría compensar la limitada necesidad de capital derivada de su integración en el balance del Banco.
(254)
Además, el Banco obtuvo 1 200 millones EUR de capital privado a un precio por acción superior al precio por acción suscrito por el FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013.
(255)
En tales circunstancias específicas, no puede afirmarse que la adquisición fuese financiada por medio de ayuda estatal. La adquisición no incrementará la necesidad de ayuda ni reducirá la remuneración de la ayuda existente.
7.5.3.3. Efecto falseador sobre la competencia de la adquisición
(256)
Como se indica en el considerando 241, la ayuda estatal no debe utilizarse en detrimento de empresas que no reciben ayudas, especialmente para la adquisición de empresas competidoras.
(257)
El precio pagado por la compra de Citibank Grecia fue sumamente bajo y el Banco captó un gran volumen de capital privado a un alto precio por acción. Por tanto, no puede considerarse que la ayuda se utilizase para financiar dicha adquisición.
(258)
Por otra parte, dado que ningún licitador no receptor de ayuda presentó una oferta para adquirir el perímetro de las actividades adquiridas por el Banco, no hay desplazamiento de inversores no receptores de ayuda.
(259)
En conclusión, a la vista de los elementos mencionados en los considerandos 257 y 258, la adquisición no entra en el ámbito de la prohibición contemplada en los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración. Además, la Comisión recuerda que la necesidad de ayuda del Banco no se debe a una mala gestión ni a la asunción inapropiada de riesgos.
7.5.3.4. Conclusión sobre la adquisición de Citibank Grecia
(260)
Se concluye que, a la vista de la situación excepcional del Banco (106) y las especificidades de la adquisición de Citibank Grecia, dicha adquisición está en consonancia con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.6. CONFORMIDAD DE LAS MEDIDAS A, B1, B2, B3 Y B4 CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN
7.6.1. Fuentes de dificultades y consecuencias para la evaluación con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración
(261)
Como se indica en las secciones 2.1.1 y 2.1.2, las dificultades a las que se enfrenta el Banco proceden principalmente de la crisis de la deuda soberana griega y la profunda recesión en Grecia y el sur de Europa. Por lo que se refiere al primer factor, el Gobierno griego perdió el acceso a los mercados financieros y finalmente tuvo que negociar un acuerdo con sus acreedores nacionales e internacionales, el programa PSI, que resultó en un recorte de los créditos contra el Estado de un 53,3 %. Además, el 31,5 % de las reclamaciones fueron intercambiadas por nuevas obligaciones de deuda pública griega, con un menor tipo de interés y plazos de vencimiento más largos. Estas nuevas obligaciones de deuda pública griega fueron readquiridas por el Estado a los bancos griegos en diciembre de 2012 a un precio que oscilaba entre un 30,2 % y un 40,1 % de su valor nominal, lo que cristalizó en una nueva pérdida para los bancos griegos. Además del impacto en su posición de capital del programa PSI y de la recompra de deuda, el Banco experimentó enormes salidas de depósitos entre 2010 y mediados del 2012, debido al riesgo de salida de Grecia de la zona del euro, como consecuencia de una deuda pública insostenible y de la recesión económica.
(262)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 se cifran en 4 571 millones EUR, cantidad inferior al importe de las pérdidas contabilizadas a raíz del programa PSI (4 786 millones EUR). En tal caso, y si las dificultades no proceden principalmente de comportamientos temerarios en materia de asunción de riesgos, el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011 establece que la Comisión flexibilizará sus requisitos.
(263)
La mayor parte de las necesidades de capital derivan de la exposición regular de una entidad de crédito al riesgo soberano de su mercado nacional. Este hecho también se señaló en los considerandos 58 y 69 de la Decisión de incoación Alpha. La Comisión observa asimismo que la exposición del Banco al riesgo soberano de Grecia fue inferior a la de los demás grandes bancos griegos, por lo que no puede considerarse que haya acumulado una exposición excesiva a la deuda soberana. En consecuencia, la necesidad de abordar cuestiones de riesgo moral en su plan de reestructuración es menor que la de otras entidades financieras receptoras de ayuda que acumularon riesgos excesivos. Como las medidas de ayuda son menos falseadoras, las medidas adoptadas para limitar los falseamientos de la competencia deben, por tanto, ser flexibilizadas proporcionalmente. Dado que el programa PSI y la recompra de deuda constituyen una condonación de deuda en favor del Estado, la remuneración del Estado al recapitalizar los bancos puede ser inferior.
(264)
No obstante, puesto que la economía griega se ha contraído un 25 % aproximadamente desde 2008 y que ha adquirido un banco menos viable en forma de Emporiki Bank, el Banco tiene que adaptar su organización, su estructura de costes y su red comercial a este nuevo entorno para restablecer la rentabilidad. Por consiguiente, a pesar de la ausencia de cuestiones relativas al riesgo moral, el Banco debe racionalizar sus operaciones en Grecia para garantizar su viabilidad a largo plazo.
(265)
Una segunda fuente importante de pérdidas para el Banco fue su cartera de préstamos a hogares y empresas griegas. La Comisión considera que estas pérdidas se deben principalmente a la excepcionalmente profunda y prolongada recesión, con una contracción del PIB de aproximadamente un 25 % en cinco años, y no a prácticas de préstamo arriesgadas del Banco. En consecuencia, la ayuda concedida para cubrir las pérdidas no origina un riesgo moral, que es lo que sucede cuando la ayuda protege a un banco de las consecuencias de anteriores conductas arriesgadas. La ayuda es, por tanto, menos falseadora (107).
(266)
Sin embargo, parte de las necesidades de capital y de las pérdidas por préstamos del Banco procede de algunas filiales internacionales. En 2012, por ejemplo, las actividades en Chipre, Rumanía, Serbia, la antigua República Yugoslava de Macedonia y Bulgaria arrojaban pérdidas, y las actividades en Albania se situaban en un punto de equilibrio. Las pruebas de resistencia realizadas en 2012 para determinar las necesidades de capital del Banco pusieron de manifiesto que las previsiones de pérdidas crediticias por préstamos extranjeros ascendían a 921 millones EUR en el escenario de base y a 1 201 millones EUR en el escenario adverso. Los activos extranjeros constituían asimismo una pérdida de liquidez, puesto que la financiación interna del grupo ascendió a varios miles de millones de euros.
(267)
En suma, dado que, entre los cuatro mayores bancos griegos, el Banco era el poseía menos obligaciones de deuda pública griega en el momento del PSI y que la pérdida resultante del PSI fue mayor que la ayuda recibida a través de las medidas B, B2, B3 y B4, se puede concluir que la mayoría de las pérdidas y las necesidades de ayuda entraban dentro del ámbito del punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, que permite a la Comisión flexibilizar sus requisitos. Parte de la necesidad de ayuda proviene de pérdidas por préstamos griego debido a la excepcionalmente larga y profunda recesión y no de préstamos arriesgados. Dicha ayuda no crea un riesgo moral y es, por lo tanto, menos falseadora.
(268)
Por último, una parte limitada de la necesidad de ayuda proviene de la propia asunción de riesgos por parte el Banco por lo que se refiere a sus filiales extranjeras.
7.6.2. Viabilidad
(269)
Un plan de reestructuración debe garantizar que la entidad financiera pueda restablecer su viabilidad a largo plazo al final del período de reestructuración (sección 2 de la Comunicación sobre reestructuración). En el caso que nos ocupa, el período de reestructuración se define como el período comprendido entre la fecha de adopción de la presente Decisión y el 31 de diciembre de 2018.
(270)
En consonancia con los puntos 9, 10 y 11 de la Comunicación sobre reestructuración, Grecia presentó un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que ofrece información completa sobre el modelo de negocio del Banco. El plan identifica asimismo las causas de las dificultades del Banco, así como las medidas adoptadas para abordar todos los aspectos relativos a la viabilidad. En concreto, el plan describe la estrategia elegida para preservar la eficiencia operativa del Banco y atajar el elevado nivel de préstamos de dudoso cobro, sus vulnerables posiciones de liquidez y de capital, y sus actividades en el extranjero, que en los últimos años dependían de su sociedad matriz para su financiación y capital.
7.6.2.1. Actividades bancarias en Grecia
(271)
Por lo que se refiere a la liquidez y la dependencia del Banco respecto de la financiación del Eurosistema, el plan de reestructuración prevé un crecimiento limitado del balance en Grecia, mientras que la base de depósitos debería aumentar de nuevo. La dependencia respecto de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, que ya ha disminuido y seguirá disminuyendo, también ayudará al Banco a reducir su coste de financiación.
(272)
El compromiso sobre el coeficiente entre préstamos y depósitos mencionado en el considerando 118 garantiza que la estructura del balance del Banco será viable al final del período de reestructuración. La venta de valores y otras actividades accesorias también reforzará la posición de liquidez del Banco. Debido a la persistentemente delicada posición de liquidez del Banco, la Comisión puede aceptar la solicitud de las autoridades griegas para que se les autorice a facilitar liquidez al Banco al amparo de las medidas de garantía y préstamos de deuda pública del régimen de apoyo a los bancos griegos y la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado.
(273)
Para reducir sus costes de financiación, Grecia se ha comprometido también a que el Banco seguirá reduciendo los tipos de interés que paga por los depósitos en Grecia, como se describe en el considerando 118. La consecución de esta disminución del coste de los depósitos será una contribución clave para mejorar la rentabilidad del Banco previa al provisionamiento.
(274)
Desde el inicio de la crisis, el Banco ha empezado a racionalizar su red comercial en Grecia, mediante una reducción del número de sucursales y de empleados (108). En 2017, los costes totales del Banco se habrán reducido en un […] % con respecto a 2013. Para alcanzar ese objetivo, Grecia se ha comprometido a que el Banco reducirá sus sucursales y empleados en Grecia a […] y […], respectivamente, a 31 de diciembre de 2017, con unos costes totales máximos (109) en Grecia, de […] millones EUR. El coeficiente gastos/ingresos esperado será inferior al […] % al final del período de reestructuración. La Comisión considera que el plan de reestructuración garantiza la eficiencia del Banco en el nuevo entorno de mercado.
(275)
Otro ámbito fundamental es la gestión de los préstamos de dudoso cobro, ya que suponían el 32,4 % de la cartera a 31 de diciembre de 2013 (110). El Banco tiene la intención de reforzar su política de crédito (límites, cobertura de garantías) y centrarse en la actividad principal, con el fin de minimizar sus pérdidas. Grecia se ha comprometido igualmente a que el Banco cumplirá normas rigurosas en lo que se refiere a su política de crédito a fin de gestionar el riesgo y maximizar el valor para el Banco en cada fase del proceso de crédito, tal como se describe en el considerando 122.
7.6.2.2. Gobernanza empresarial
(276)
Otro foco de atención será la gobernanza del Banco, dado que el FGEF posee el 69,9 % (111) de las acciones del Banco tras la ampliación de capital social de 2014, pero con derechos de voto limitados. Además, algunos de los inversores privados que controlan el Banco también poseen depósitos de opción de compra, por lo que obtendrían todo el beneficio en caso de que el precio de la acción se disparara durante el período de reestructuración. Debido a que dicha situación puede crear riesgo moral, en 2013 el Banco y el FGEF acordaron un marco específico de relaciones. Este acuerdo protege la actividad cotidiana del Banco de cualquier injerencia excesiva de sus accionistas principales, garantizando al mismo tiempo que el FGEF pueda supervisar la ejecución del plan de reestructuración y evitar una asunción excesiva de riesgos por parte de la dirección del Banco a través de procedimientos de consulta adecuados. El Banco también ha asumido el compromiso de seguir muy de cerca su exposición a prestatarios ligados. La Comisión observa positivamente el hecho de que el FGEF recuperará automática su derecho de voto si el Banco no aplica su plan de reestructuración.
7.6.2.3. Actividades internacionales
(277)
En el pasado, algunas de las actividades internacionales del Banco mermaron su capital, liquidez y rentabilidad, tal como se explica en el considerando 266.
(278)
El plan de reestructuración prevé que el Banco seguirá centrándose en su mercado nacional. El Banco ha vendido ya su filial no rentable en Ucrania. También ha empezado a racionalizar las demás filiales, a reforzar el proceso de suscripción de préstamos y a reducir el déficit de financiación de las filiales. Prevé una mayor racionalización de su red en las filiales que decida mantener, tal como se describe en el considerando 109.
(279)
El importe total de los activos extranjeros se reducirá en al menos un […] % a más tardar el 31 de diciembre de 2017 (en relación con el 31 de diciembre de 2012).
(280)
La rentabilidad global de las actividades internacionales se recuperará a partir de […].
(281)
Por tanto, la Comisión considera que el Banco habrá reestructurado y reducido suficientemente el tamaño de sus actividades extranjeras para evitar verse expuesto a necesidades adicionales de capital y escasez de liquidez en el futuro. El compromiso descrito en el considerando 119 de abstenerse de aportar grandes cantidades de capital a las filiales internacionales del Banco también garantiza que estas no representarán una amenaza para el capital o la liquidez.
7.6.2.4. Conclusión con respecto a la viabilidad
(282)
El escenario de base descrito en la sección 2.4 muestra que al final del período de reestructuración, el Banco podrá obtener unos resultados que le permitan cubrir todos sus costes y obtener un rendimiento adecuado del capital propio habida cuenta de su perfil de riesgo. Al mismo tiempo, se prevé que la posición de capital del Banco se mantenga a un nivel satisfactorio.
(283)
Por último, la Comisión tiene en cuenta el escenario adverso descrito en el plan de reestructuración del Banco tal como fue presentado por las autoridades griegas. Dicho escenario adverso se basa en una serie de supuestos acordados con el FGEF. Tiene en cuenta una recesión más profunda y prolongada, así como una deflación más severa de los precios inmobiliarios (112). El plan de reestructuración pone de manifiesto que el Banco es capaz de soportar una cantidad razonable de tensión, pues, en el escenario adverso, el Banco sigue siendo rentable y estando bien capitalizado al final del período de reestructuración.
(284)
La cantidad de capital adicional que se captó en 2014, a saber, 1 200 millones EUR, es suficiente para hacer frente al escenario de referencia de la prueba de resistencia de 2013 en el período de reestructuración y reembolsar las acciones preferentes, tal como hizo el Banco en abril de 2014 (113). El Banco presentará asimismo al Banco de Grecia un plan de capital contingente con medidas aplicables en caso de que siguiera deteriorándose el entorno económico. La Comisión recuerda que en la evaluación de las necesidades de capital en el escenario de referencia, el Banco de Grecia ya introdujo varios ajustes que se tradujeron en un aumento de las necesidades de capital estimadas en comparación con las estimadas por el Banco en su propio escenario de referencia. Por consiguiente, la Comisión considera que las necesidades de capital estimadas por el Banco de Grecia parten del supuesto de un cierto grado de tensión. Para concluir que el Banco es viable, la Comisión no exige que posea capital suficiente para cubrir por adelantado las necesidades de capital en un escenario difícil estimadas por el Banco de Grecia, puesto que el nivel estimado por este supone un elevado nivel de tensión y la captación de capital de marzo de 2014 pone de manifiesto que el Banco ha vuelto a tener acceso a los mercados de capitales.
(285)
Además, es positivo el hecho de que el Banco no efectuará inversiones adicionales en grado especulativo, lo que ayudará a preservar su posición de capital y de liquidez.
(286)
Se concluye, por tanto, que el Banco ha adoptado medidas suficientes para restablecer su viabilidad a largo plazo.
7.6.3. Aportación propia y reparto de las cargas
(287)
Según la Comunicación sobre reestructuración, los bancos y los titulares de participaciones deben contribuir a la reestructuración lo más posible para garantizar que la ayuda se limite al mínimo necesario. Los bancos deben contribuir con sus propios recursos a la financiación de la reestructuración, por ejemplo vendiendo activos, mientras que los titulares de participaciones deben absorber dentro de sus posibilidades las pérdidas de la institución financiera.
7.6.3.1. Contribución propia del Banco: desinversiones y reducción de costes
(288)
El Banco ya se ha desprendido de algunas pequeñas empresas extranjeras (Ucrania) y desapalancado parte de su cartera con el fin de mejorar tanto la adecuación de su capital como su posición de liquidez. Por ejemplo, el Banco desapalancó, entre 2009 y 2013, 1 900 millones EUR de activos extranjeros (114).
(289)
El plan de reestructuración prevé la venta de otros activos en el sudeste de Europa, como se describe en el considerando 107. Habida cuenta del desapalancamiento y las desinversiones ya ejecutados y tras la aplicación de esos compromisos, el Banco habrá reducido de forma significativa su presencia geográfica en el sudeste de Europa. La disminución del tamaño de los activos internacionales del Banco también reducirá significativamente el riesgo contingente de que se necesite ayuda en el futuro. Por consiguiente, sirve para reducir al mínimo la cuantía de la ayuda.
(290)
El Banco vendió sus actividades de seguros en 2007. Por lo tanto, no ejerce ninguna actividad significativa en ese mercado que pudiera venderse para generar recursos.
(291)
A fin de limitar sus necesidades de capital, el Banco no utilizará capital para respaldar o aumentar el tamaño de sus filiales en el extranjero, tal como se describe en el considerando 119. Además, los compromisos asumidos por Grecia establecen que el Banco no efectuará nuevas adquisiciones.
(292)
El Banco también ha emprendido un ambicioso programa de reducción de costes, como se indica en la sección 2.4.2. Sus costes seguirán disminuyendo hasta 2017. El Banco está reduciendo su personal y ajustando sus sueldos a la baja. Grecia se ha comprometido igualmente a limitar la remuneración de los directivos del Banco, […].
7.6.3.2. Reparto de cargas entre los accionistas históricos y nuevo capital obtenido en el mercado
(293)
Los accionistas históricos del Banco se diluyeron a raíz de la emisión de derechos realizada en 2009 (115) y, posteriormente, de la recapitalización del FGEF (medida B4) y de la captación de capital privado de 2013 y marzo de 2014. Por ejemplo, el capital en manos de accionistas del Banco, que, en ese momento, incluía a los inversores que aportaron dinero en 2009, se redujo del 100 % antes de la recapitalización de la primavera de 2013 a solo un 4,9 % después de la recapitalización. A ello hay que sumar el hecho de que el Banco no ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008. Además del reparto de las cargas entre los accionistas históricos, el Banco ha captado una cantidad significativa de capital privado desde el inicio de la crisis en 2008, a saber, 986 millones EUR en 2009, 550 millones EUR en 2013 y 1 200 millones EUR en 2014.
7.6.3.3. Reparto de cargas entre los titulares de deuda subordinada
(294)
Los titulares de deuda subordinada del Banco han contribuido a los costes de reestructuración del Banco. El Banco llevó a cabo varios ejercicios de gestión del pasivo con objeto de generar capital. El importe total del pasivo intercambiado fue de 828 millones EUR, con una plusvalía de 436 millones EUR, tal como se describe en el considerando 114.
(295)
Los instrumentos todavía pendientes están sujetos a la prohibición de emisión de cupones mencionada en el considerando 124). Por tanto, la Comisión considera que el adecuado reparto de las cargas entre los inversores híbridos privados del Banco está garantizado y que se cumplen los requisitos de la Comunicación sobre reestructuración al respecto.
7.6.3.4. Conclusión sobre la contribución propia y el reparto de cargas
(296)
En comparación con la recapitalización total recibida del Estado, la contribución propia y el reparto de cargas, especialmente en forma de venta de activos y reducción de la cartera de préstamos, son muy inferiores a lo que la Comisión suele considerar suficiente. La reducción solo se refiere a las actividades exteriores (116), que representan una parte limitada del Banco (117) y la reestructuración no prevé ninguna reducción del volumen de las carteras de crédito y de depósitos en Grecia. No obstante, a la vista de los elementos que se abordan en la sección 7.6.1 y, en particular, del hecho de que Alpha Bank es el banco que recibe menos ayudas entre los grandes bancos griegos y de que la ayuda recibida puede beneficiarse plenamente de la exención prevista en el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011, en virtud del cual la Comisión puede aceptar una contribución propia y un reparto de cargas menores, cabe considerar que el plan de reestructuración prevé medidas suficientes en materia de contribución propia y reparto de cargas.
7.6.4. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(297)
La Comunicación sobre reestructuración exige que el plan de reestructuración proponga medidas destinadas a limitar el falseamiento de la competencia y garantizar un sector bancario competitivo. Además, tales medidas también han de abordar las cuestiones relativas al riesgo moral y garantizar que la ayuda estatal no se utilizará para financiar un comportamiento contrario a la competencia.
(298)
Según el punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración, la Comisión, al evaluar el importe de la ayuda y el falseamiento de la competencia resultante, debe tener en cuenta tanto el importe absoluto de la ayuda como el relativo, así como el grado de reparto de las cargas y la posición de la entidad financiera el mercado tras la reestructuración. A este respecto, la Comisión recuerda que el Banco ha recibido apoyo en forma de capital estatal equivalente al 12 % de los activos ponderados en función del riesgo (118). Además, el Banco recibió garantías de liquidez por valor de 14 000 millones EUR a 30 de noviembre de 2011 y obligaciones públicas de préstamos por valor de 1 600 millones EUR a 30 de septiembre de 2011, lo que representa en total el 25 % del balance del Banco en esa fecha. También recibió una provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado. Por tanto, las medidas destinadas a limitar los potenciales falseamientos de la competencia están justificadas habida cuenta del elevado importe de la ayuda. Además, la cuota de mercado del Banco en Grecia es importante: el 15 % de los préstamos y el 13 % de los depósitos a 31 de diciembre de 2012. La adquisición de Emporiki Bank y, en mucha menor medida, de los tres Bancos Cooperativos y de las actividades griegas de Citibank aumentaron las cuotas de mercado del Banco. Tras la adquisición de Emporiki Bank, la cuota de mercado del Banco en depósitos en Grecia ascendía al 21 % a 30 de junio de 2013, y en hipotecas residenciales, créditos al consumo y préstamos a empresas eran del 23 %, el 20 % y el 21 %, respectivamente (119). Tras la adquisición de las actividades griegas de Citibank, la cuota de mercado del Banco en depósitos aumentó en menos de un 1 %.
(299)
La Comisión recuerda que las dificultades del Banco fueron consecuencia principalmente de sacudidas externas, como la crisis de la deuda soberana griega y la prolongada recesión de la economía griega desde 2008, como ya se indicaba en el considerando 69 de la Decisión de incoación Alpha. La necesidad de abordar el problema del riesgo moral es reducida, ya que el Banco no se expuso a riesgos excesivos. Como se expone en la sección 7.6.1 de la presente Decisión, el efecto falseador de las medidas de ayuda es inferior a la luz de estos elementos, como también lo es la necesidad de adoptar medidas que limiten los falseamientos de la competencia. Por estas razones, la Comisión puede aceptar excepcionalmente que a pesar de la elevada cuantía de la ayuda y la elevada cuota de mercado, el plan de reestructuración no prevea ninguna reducción del volumen del balance y de los préstamos en Grecia.
(300)
No obstante, la Comisión observa que las recapitalizaciones estatales permitieron al Banco proseguir sus actividades bancarias en los mercados extranjeros.
(301)
A este respecto, la Comisión observa que, además del desapalancamiento y la reestructuración ya ejecutados, el Banco procederá de nuevo a la reestructuración y el desapalancamiento de sus activos extranjeros, a más tardar el 30 de junio de 2018 (120), además del compromiso asumido de no utilizar la ayuda para financiar el crecimiento de estas actividades. Por lo tanto, la ayuda no se utilizará para falsear la competencia en esos mercados extranjeros.
(302)
Grecia también se ha comprometido a prohibir las adquisiciones, garantizando que el Banco no utilizará la ayuda estatal recibida para adquirir nuevos negocios. Esta prohibición contribuye a garantizar que la ayuda se utilice exclusivamente para apoyar el restablecimiento de la viabilidad de las actividades bancarias en Grecia y no, por ejemplo, para crecer en los mercados extranjeros.
(303)
El compromiso de reducir el interés pagado por los depósitos griegos, abandonando los niveles insosteniblemente altos, garantiza también que la ayuda no será utilizada para financiar estrategias insostenibles de captación de depósitos que falseen la competencia en el mercado griego. Del mismo modo, el compromiso de aplicar unas directrices estrictas en lo que respecta a la fijación de los precios de los nuevos préstamos, sobre la base de una evaluación adecuada del riesgo crediticio, impedirá que el Banco falsee la competencia en el mercado griego con estrategias de precios inadecuadas para los préstamos a clientes.
(304)
Teniendo en cuenta la situación específica descrita en la sección 7.6.1 y las medidas previstas en el plan de reestructuración, la Comisión considera que existen salvaguardias suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
7.7. SUPERVISIÓN
(305)
De conformidad con la sección 5 de la Comunicación sobre reestructuración, se deben presentar informes periódicos a la Comisión para que esta pueda comprobar la buena aplicación del plan de reestructuración. Tal como se recoge en los compromisos por ella asumidos (121), Grecia garantizará que, hasta que concluya el período de reestructuración, es decir, el 31 de diciembre de 2018, el administrador encargado de la supervisión, designado por el Banco con el visto bueno de la Comisión, efectúe un seguimiento de los compromisos asumidos por Grecia sobre la reestructuración de las actividades en Grecia y en el extranjero y sobre la gobernanza empresarial y las operaciones comerciales. Por lo tanto, cabe concluir que la aplicación del plan de reestructuración serán objeto de un seguimiento adecuado.
8. CONCLUSIÓN
(306)
Se concluye que Grecia ejecutó ilegalmente las medidas de ayuda B1, B2, B3 y B4, infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado, ya que fueron ejecutadas antes de su aprobación formal por la Comisión. Sin embargo, la Comisión estima que el plan de reestructuración, junto con los compromisos recogidos en el anexo, garantiza el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco, es suficiente con respecto al reparto de cargas y la contribución propia, y es apropiado y proporcionado para compensar los efectos falseadores de la competencia causados por las medidas de ayuda examinadas en la presente Decisión. El plan de reestructuración y los compromisos presentados cumplen los criterios de la Comunicación sobre reestructuración, y las medidas de ayuda pueden considerarse compatibles con el mercado interior.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas aplicadas por Grecia constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado:
a)
la ayuda de emergencia en forma de liquidez facilitada a Alpha Bank SA por el Banco de Grecia y garantizado por Grecia (medida L2);
b)
la segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR concedida por el Fondo Griego de Estabilidad Financiera («FGEF») a Alpha Bank SA en diciembre de 2012 (medida B2);
c)
la carta de compromiso de 1 629 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank SA el 21 de diciembre de 2012 (medida B3);
d)
la recapitalización de 4 021 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A en la primavera de 2013 (medida B4).
2. La financiación por el FGEF de todo el déficit de financiación de 427 millones EUR, en el marco de la transferencia de activos y pasivos seleccionados de Cooperative Bank of Dodecanese, Evia Cooperative Bank y Cooperative Bank of Western Macedonia a Alpha Bank SA en diciembre de 2013, no constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
3. A la luz del plan de reestructuración relativo a Alpha Bank Group (Alpha Bank y todas sus filiales y sucursales) presentado el 12 de junio de 2014 y de los compromisos ofrecidos por las autoridades griegas en esa misma fecha, las siguientes ayudas estatales son compatibles con el mercado interior:
a)
la aportación de capital de 940 millones EUR concedida por Grecia a Alpha Bank S.A. en mayo de 2009 al amparo de la medida de recapitalización (medida A);
b)
la ayuda de emergencia en forma de liquidez facilitada a Alpha Bank S.A. por el Banco de Grecia y garantizada por Grecia desde julio de 2011, por un importe de 23 600 millones EUR a 31 de diciembre de 2012 (medida L2);
c)
la primera recapitalización puente de 1 900 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en mayo de 2012 (medida B1);
d)
la segunda recapitalización puente de 1 042 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en diciembre de 2012 (medida B2);
e)
la carta de compromiso de 1 629 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. el 21 de diciembre de 2012 (medida B3);
f)
la recapitalización de 4 021 millones EUR concedida por el FGEF a Alpha Bank S.A. en mayo de 2013 (medida B4).
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Helénica.
Hecho en Bruselas, el 9 de julio de 2014.