PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1266/2013
ze dne 5. prosince 2013
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Holsteiner Tilsiter (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1151/2012 bylo zrušeno a nahrazeno nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (2).
(2)
Žádost o zápis názvu „Holsteiner Tilsiter“ předložená Německem byla v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (3).
(3)
Sdružení Dairy Australia, Dairy Companies Association of New Zealand, jakož i Consortium for Common Food Names podala v souladu s čl. 7 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 510/2006 proti tomuto navrhovanému zápisu námitky. Tyto námitky byly shledány přípustnými na základě čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení.
(4)
V rámci výše zmíněných námitek je zejména zdůrazňováno, že zápis předmětného názvu by ohrozil existenci názvů, ochranných známek nebo produktů, které byly v souladu s právem na trhu po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění námitek podle čl. 6 odst. 2, a že název navrhovaný k zápisu je druhový.
(5)
Dopisem ze dne 2. května 2013 vyzvala Komise zúčastněné strany, aby přistoupily k příslušným jednáním.
(6)
Mezi Německem a stranami, které vznesly námitky, došlo v požadované tříměsíční lhůtě k dohodě, která byla oznámena Komisi dne 16. července 2013.
(7)
Z výše uvedených jednání vyplývá, že hlavním předmětem obav stran, které podaly námitky, je status samotných výrazů „Tilsit“ a „Tilsiter“, přičemž posledně uvedený je obsažen ve složeném názvu „Holsteiner Tilsiter“. Ochrana, kterou požaduje výrobce, se však týká pouze uvedeného složeného názvu jako celku. Podle čl. 13 odst. 1 posledního pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012 se na území Unie mohou nadále používat názvy „Tilsit“ a „Tilsiter“, jsou-li dodržovány platné zásady a předpisy právního řádu Unie.
(8)
Název „Holsteiner Tilsiter“ by proto měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název uvedený v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Aniž je dotčen první odstavec, názvy „Tilsit“ a „Tilsiter“ se mohou nadále používat na území Unie, jsou-li dodržovány zásady a předpisy jejího právního řádu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. prosince 2013.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1266/2013 DE LA COMISIÓN
de 5 de diciembre de 2013
por el que se inscribe una denominación en el Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas [Holsteiner Tilsiter (IGP)]
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 1151/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de noviembre de 2012, sobre los regímenes de calidad de los productos agrícolas y alimenticios (1), y, en particular, su artículo 52, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (UE) no 1151/2012 deroga y sustituye al Reglamento (CE) no 510/2006 del Consejo, de 20 de marzo de 2006, sobre la protección de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen de los productos agrícolas y alimenticios (2).
(2)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CE) no 510/2006, la solicitud de registro de la denominación «Holsteiner Tilsiter» presentada por Alemania, fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea (3).
(3)
Las asociaciones Dairy Australia Limited, Dairy Companies Association of New Zealand, así como el Consortium for Common Food Names, presentaron, de conformidad con el artículo 7, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 510/2006, una declaración de oposición a este registro. Dichas declaraciones de oposición se consideraron admisibles en virtud del artículo 7, apartado 3, de dicho Reglamento.
(4)
En el marco de las oposiciones mencionadas, se subrayaba, en particular, que el registro de la denominación en cuestión pondría en peligro la existencia de denominaciones, marcas comerciales o productos comercializados legalmente desde al menos cinco años antes de la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2, y que la denominación propuesta en el registro sería genérica.
(5)
Mediante carta de 2 de mayo de 2013, la Comisión invitó a las partes interesadas a proceder a las consultas apropiadas.
(6)
Alemania y los opositores alcanzaron en el plazo establecido de tres meses un acuerdo, notificado a la Comisión el 16 de julio de 2013.
(7)
De las consultas antes mencionadas se desprende que la preocupación fundamental de los opositores solo se refiere a los términos «Tilsit» y «Tilsiter», ya que este último está contenido en la denominación compuesta «Holsteiner Tilsiter». Ahora bien, la protección solicitada por el productor únicamente se refiere a dicha denominación compuesta en su conjunto. De conformidad con el artículo 13, apartado 1, último párrafo, del Reglamento (UE) no 1151/2012, las denominaciones «Tilsit» y «Tilsiter» pueden seguir utilizándose en el territorio de la Unión, siempre y cuando se cumplan los principios y normas aplicables del ordenamiento jurídico de la Unión.
(8)
Por consiguiente, procede inscribir la denominación «Holsteiner Tilsiter» en el Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Queda registrada la denominación que figura en el anexo del presente Reglamento.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, las denominaciones «Tilsit» y «Tilsiter» podrán seguir utilizándose en el territorio de la Unión, siempre y cuando se cumplan los principios y normas aplicables del ordenamiento jurídico de la Unión.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 5 de diciembre de 2013.