PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 14. října 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů
(2014/722/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcím rozhodnutí Rady 2011/445/EU (2) bylo Německu v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoleno do 16. července 2014 uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)
Dopisem ze dne 26. února 2014 Německo požádalo o povolení nadále uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřiny pro pobřežní elektřinu podle článku 19 směrnice 2003/96/ES.
(3)
Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je další podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním ropných paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(4)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním ropných paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(5)
Povolení, aby Německo na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro větší využívání pobřežní elektřiny, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh nepovede opatření během své doby platnosti pravděpodobně k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(6)
Z čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby mohlo být opatření náležitě vyhodnoceno, ale zároveň nesmí narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu šesti let.
(7)
Aby provozovatelé přístavů a lodí měli právní jistotou a aby se zabránilo potenciálnímu zvýšení administrativní zátěže pro distributory a redistributory elektřiny, k němuž by mohlo dojít v důsledku změn v sazbě spotřební daně vybírané z pobřežní elektřiny, mělo by se zajistit, aby Německo mohlo bez přerušení uplatňovat stávající zvláštní snížení daně, jehož se týká toto rozhodnutí. Požadované povolení by tedy mělo být uděleno s účinkem od 17. července 2014, aby se plynule navázalo na předchozí ujednání v rámci prováděcího rozhodnutí 2011/445/EU.
(8)
Toto rozhodnutí by mělo pozbýt platnosti dnem použitelnosti obecných pravidel týkajících se daňového zvýhodnění pobřežní elektřiny přijatých na základě budoucího legislativního aktu Unie.
(9)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel Unie v oblasti státní podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech („pobřežní elektřina“), a to s výjimkou soukromých rekreačních plavidel a za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 17. července 2014 do dne 16. července 2020.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Lucemburku dne 14. října 2014.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DEL CONSEJO
de 14 de octubre de 2014
por la que se autoriza a Alemania, de conformidad con el artículo 19 de la Directiva 2003/96/CE, a aplicar un tipo impositivo reducido a la electricidad suministrada directamente a los buques atracados en puerto
(2014/722/UE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2003/96/CE del Consejo, de 27 de octubre de 2003, por la que se reestructura el régimen comunitario de imposición de los productos energéticos y de la electricidad (1), y, en particular, su artículo 19,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante la Decisión de Ejecución 2011/445/UE del Consejo (2) se autorizó a Alemania, en virtud del artículo 19 de la Directiva 2003/96/CE, para aplicar, hasta el 16 de julio de 2014, un tipo impositivo reducido a la electricidad suministrada directamente a los buques atracados en puerto («electricidad en puerto»).
(2)
Por carta de 26 de febrero de 2014, Alemania solicitó autorización para seguir aplicando un tipo impositivo reducido a la electricidad en puerto con arreglo a lo dispuesto en el artículo 19 de la Directiva 2003/96/CE.
(3)
Con la reducción fiscal que pretende aplicar, Alemania desea seguir promoviendo que, para satisfacer sus necesidades de electricidad, los buques atracados hagan un mayor uso de la electricidad en puerto como solución más respetuosa del medio ambiente que el uso de combustibles de pañol.
(4)
En la medida en que evita las emisiones de contaminantes atmosféricos producidas por la combustión de combustibles de pañol a bordo de los buques atracados, el uso de la electricidad en puerto contribuye a mejorar localmente la calidad del aire de las ciudades portuarias. Se prevé, por lo tanto, que la medida contribuya a la consecución de los objetivos de las políticas de la Unión en materia de medio ambiente, salud y clima.
(5)
Dado que la generación de electricidad a bordo seguirá siendo en la mayoría de los casos la alternativa más competitiva, la concesión a Alemania de una autorización para que aplique un tipo impositivo reducido a la electricidad en puerto no va más allá de lo necesario para incrementar el uso de la electricidad en puerto. Por igual motivo y debido al grado relativamente bajo de penetración del mercado que tiene hoy la tecnología de la electricidad en puerto, es improbable que la medida produzca durante el tiempo de aplicación distorsiones en la competencia, y cabe afirmar por tanto que no afectará negativamente al buen funcionamiento del mercado interior.
(6)
De conformidad con el artículo 19, apartado 2, de la Directiva 2003/96/CE, toda autorización concedida en virtud de esa disposición debe limitarse estrictamente en el tiempo. Teniendo en cuenta que debe fijarse un período lo bastante prolongado para permitir la correcta evaluación de la medida, pero que, al mismo tiempo, no debe perturbarse la futura evolución del marco jurídico vigente, resulta oportuno que la autorización solicitada se conceda para un período de seis años.
(7)
A fin de proporcionar seguridad jurídica a los operadores de los puertos y buques, y de evitar un posible aumento de la carga administrativa para los distribuidores y redistribuidores de electricidad que pueda derivarse de cambios en el tipo del impuesto especial aplicable a la electricidad en puerto, es preciso garantizar que Alemania pueda seguir aplicando la reducción fiscal específica existente a que se refiere la presente Decisión sin interrupción. Por consiguiente, la autorización solicitada debe otorgarse con efectos a partir del 17 de julio de 2014, sin interrupción, respecto de las disposiciones previas adoptadas de conformidad con la Decisión de Ejecución 2011/445/UE.
(8)
La presente Decisión se dejará de aplicar en la fecha en que disposiciones generales, adoptadas mediante un acto legislativo de la Unión, que establezcan ventajas fiscales para la electricidad en puerto, sean aplicables.
(9)
La presente Decisión se entiende sin perjuicio de la aplicación de las normas de la Unión en materia de ayudas estatales.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se autoriza a Alemania a que aplique un tipo impositivo reducido a la electricidad que se suministre directamente a los buques, distintos de las embarcaciones de recreo privadas, atracados en puerto («electricidad en puerto»), siempre que se respeten los niveles de imposición mínimos que dispone el artículo 10 de la Directiva 2003/96/CE.
Artículo 2
La presente Decisión será aplicable a partir del 17 de julio de 2014 hasta el 16 de julio de 2020.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será la República Federal de Alemania.
Hecho en Luxemburgo, el 14 de octubre de 2014.