PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1195/2014 DE LA COMISIÓN
de 29 de octubre de 2014
por el que se establece un derecho compensatorio provisional a las importaciones de determinada trucha arco iris originaria de Turquía
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 597/2009 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, su artículo 12,
Previa consulta a los Estados miembros,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Inicio
(1)
El 15 de febrero de 2014, la Comisión Europea («la Comisión») anunció el inicio de un procedimiento antisubvenciones relativo a las importaciones en la Unión de determinada trucha arco iris originaria de Turquía («el país afectado») con arreglo al artículo 10 del Reglamento (CE) no 597/2009 («el Reglamento de base») mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (2) («el anuncio de inicio»). El 4 de septiembre de 2014 se publicó en el Diario Oficial una corrección de errores del anuncio de inicio (3).
(2)
La Comisión inició la investigación a raíz de una denuncia presentada el 3 de enero de 2014 por la Asociación Danesa de Acuicultura («el denunciante») en nombre de un grupo de productores que representa más del 25 % de la producción total de determinada trucha arco iris de la Unión. La denuncia contenía indicios razonables de la existencia de subvenciones de determinada trucha arco iris y del importante perjuicio que ocasionaban tales subvenciones, indicios que la Comisión consideró suficientes para justificar el inicio de una investigación.
(3)
De conformidad con el artículo 10, apartado 7, del Reglamento de base, la Comisión notificó al Gobierno de Turquía, con anterioridad al inicio del procedimiento, que había recibido una denuncia debidamente documentada en la que se alegaba que las importaciones subvencionadas de determinada trucha arco iris originaria de Turquía estaban causando un perjuicio importante a la industria de la Unión. La Comisión invitó al Gobierno de Turquía a celebrar consultas con objeto de aclarar la situación por lo que se refiere al contenido de la denuncia y llegar a una solución mutuamente aceptable.
(4)
El Gobierno de Turquía aceptó la celebración de consultas, que se celebraron a continuación. No se pudo encontrar ninguna solución mutuamente acordada durante las consultas. Tras las consultas, se recibieron observaciones del Gobierno de Turquía. La Comisión tomó buena nota de las observaciones.
2. Procedimiento antidumping paralelo
(5)
El 15 de febrero de 2014, la Comisión también anunció el inicio de una investigación antidumping relativa a las importaciones en la Unión del mismo producto originario de Turquía mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (4).
(6)
Los análisis del perjuicio realizados en la presente investigación antisubvenciones y en la investigación antidumping paralela se basaron en la misma definición de la industria de la Unión, los mismos productores representativos de la Unión y el mismo período de investigación y, salvo si se indica lo contrario, condujeron a conclusiones idénticas. Este procedimiento se consideró adecuado para racionalizar el análisis del perjuicio y obtener resultados coherentes. Por este motivo, las observaciones sobre el perjuicio expuestas en uno de los procedimientos se han tenido también en cuenta en el otro.
3. Partes interesadas
(7)
En el anuncio de inicio, la Comisión invitó a las partes interesadas a que se pusieran en contacto con ella para participar en la investigación. Además, la Comisión informó específicamente del inicio de la investigación a los denunciantes, a otros productores, usuarios e importadores conocidos de la Unión, a los productores exportadores de Turquía y a las autoridades turcas, así como a las asociaciones notoriamente afectadas, y les invitó a participar.
(8)
Se dio a todas las partes interesadas la oportunidad de formular observaciones sobre el inicio de la investigación y de solicitar una audiencia con la Comisión y/o con el Consejero Auditor en litigios comerciales. No se recibieron observaciones.
4. Muestreo
(9)
La Comisión declaró en el anuncio de inicio que podría tomar muestras de las partes interesadas, en particular los productores de la Unión, los importadores no vinculados y los productores exportadores de Turquía, de conformidad con el artículo 27 del Reglamento de base.
4.1. Muestreo de productores de la Unión
(10)
En su anuncio de inicio, la Comisión declaró que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. De conformidad con el artículo 27, apartado 1, del Reglamento de base, y habida cuenta de que la industria de la Unión está muy fragmentada con más de setecientos productores de pequeñas y medianas empresas (PYME), la Comisión seleccionó la muestra con arreglo al mayor volumen representativo de la producción que podía investigarse razonablemente en el tiempo disponible, teniendo también en cuenta la distribución geográfica y una cobertura suficiente de las distintas medidas y tipos de producción (producción de truchas vivas, frescas, congeladas, en filetes y ahumadas). Dicha muestra estaba formada por nueve productores de la Unión. Los productores de la Unión incluidos en la muestra representaban más del 12 % de la producción total de la Unión, a partir de los datos de la denuncia. La Comisión invitó a las partes interesadas a presentar sus observaciones sobre la muestra provisional. No se recibió ninguna observación en el plazo previsto y, por tanto, se confirmó la muestra provisional. La muestra es representativa de la industria de la Unión.
4.2. Muestreo de los importadores
(11)
Para decidir si era necesario el muestreo y, en caso afirmativo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a los importadores no vinculados que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio.
(12)
Tres importadores no vinculados facilitaron la información solicitada y accedieron a formar parte de la muestra. En vista de su número reducido, la Comisión decidió que no era necesario el muestreo.
4.3. Muestreo de productores exportadores
(13)
Para decidir si era necesario el muestreo y, en caso afirmativo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a todos los productores exportadores de Turquía que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio. Asimismo, la Comisión pidió a la Misión de la República de Turquía ante la Unión Europea que identificara y/o se pusiera en contacto con otros productores exportadores que, en su caso, podrían estar interesados en participar en la investigación.
(14)
Dieciocho grupos de productores exportadores de Turquía facilitaron la información solicitada y accedieron a ser incluidos en la muestra. El volumen total declarado de exportación a la Unión de determinada trucha arco iris durante 2013 por parte de estas empresas representa la totalidad de las exportaciones de Turquía a la Unión.
(15)
De conformidad con el artículo 27, apartado 1, del Reglamento de base, la Comisión seleccionó una muestra de cuatro grupos de productores exportadores en función del mayor volumen representativo de exportaciones a la Unión que pudiera investigarse razonablemente en el tiempo disponible, teniendo también en cuenta la distribución geográfica. El grupo de empresas incluidas en la muestra representa casi el 64 % de las ventas de exportación declaradas a la Unión, y se encuentran en dos regiones diferentes.
(16)
De conformidad con el artículo 27, apartado 2, del Reglamento de base, se consultó a todos los productores exportadores afectados conocidos, y a las autoridades turcas, acerca de la selección de la muestra. Una empresa se manifestó contraria a la selección de las empresas incluidas en la muestra y alegó que debía formar parte de esta. Esta empresa afirmaba que produce, transforma y vende truchas exclusivamente (es decir, que no tiene ninguna otra actividad), y que lleva haciéndolo desde 1971, lo que la convierte en el primer productor del producto afectado en Turquía. Además, alegó que tiene ventas importantes en el mercado nacional y, por último, que era el principal productor de la región de Mármara.
(17)
La Comisión recuerda que las empresas incluidas en la muestra se seleccionaron a partir de los mayores volúmenes de conformidad con el artículo 27, apartado 1, del Reglamento de base, teniendo en cuenta el número de productores que pudiera investigarse razonablemente en el tiempo disponible. Dado que la muestra propuesta representa el 64 % de las exportaciones del producto afectado a la Unión, esta muestra es representativa de la situación de la industria turca. Además, las empresas incluidas en la muestra están ubicadas en regiones diferentes (dos de las tres representadas), lo que se considera suficiente para los fines de la investigación. Por consiguiente, la Comisión sigue considerando que las empresas incluidas en la muestra representan los mayores volúmenes representativos de importaciones que podían investigarse razonablemente en el tiempo disponible.
5. Examen individual
(18)
Once empresas o grupos de empresas solicitaron un examen individual de conformidad con el artículo 27, apartado 3, del Reglamento de base. En la actual fase de la investigación, la Comisión no ha tomado ninguna decisión sobre la solicitud de examen individual. La Comisión decidirá si concede el examen individual en la fase definitiva de la investigación.
6. Respuestas al cuestionario
(19)
La Comisión envió cuestionarios al Gobierno de Turquía, a todas las empresas de la Unión incluidas en la muestra, a tres importadores y a los grupos de productores exportadores de Turquía incluidos en la muestra.
(20)
Tres empresas, dentro de un grupo de productores exportadores turcos, solicitaron una exención de la obligación de proporcionar una respuesta al cuestionario. Una de estas empresas alegó que su actividad principal era la producción de lubina y dorada, y que solamente produce un pequeño volumen del producto afectado. Otra empresa explota un pequeño supermercado y está poco relacionada con el producto afectado, mientras que otra empresa era un importador vinculado que no tenía ventas importantes del producto afectado durante el período de investigación. La Comisión decidió eximir a la empresa que explota el pequeño supermercado de la obligación de cumplimentar el cuestionario de respuesta. No obstante, mantuvo su posición de que la empresa principalmente activa en la producción de lubina y dorada debía cumplimentar el cuestionario, así como el importador vinculado, ya que los volúmenes producidos (en el caso del productor exportador) o comercializados (en el caso del importador vinculado) seguían siendo importantes.
(21)
Se recibieron respuestas al cuestionario del Gobierno de Turquía y de todos los demás grupos incluidos en la muestra de productores exportadores de Turquía y de las empresas que habían solicitado un examen individual.
7. Visitas de inspección
(22)
La Comisión recabó y contrastó toda la información que consideró necesaria para determinar provisionalmente la subvención, el perjuicio resultante y el interés de la Unión. Se realizaron visitas de inspección, de conformidad con el artículo 26 del Reglamento de base, en los locales de las empresas siguientes:
a)
productores de la Unión:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francia,
-
Danaqua, Grindsted, Dinamarca,
-
Danforel A/S, Grindsted, Dinamarca,
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dinamarca,
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Alemania,
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Alemania,
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polonia,
-
Piszolla, SL, Guadalajara, España,
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italia,
-
Grupo Tres Mares, SA, A Coruña, España;
b)
productores exportadores de Turquía:
-
grupo de empresas vinculadas «GMS», Bodrum, Turquía:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Ști,
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. LtdȘti,
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Ști,
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ,
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Ști,
-
Hakan Komandit Șirketi,
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.LtdȘti,
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.LtdȘti,
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd Ști,
-
grupo de empresas vinculadas «Kilic», Bodrum, Turquía:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd Ști,
-
grupo de empresas vinculadas «Özpekler», Denizli, Turquía:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd Ști («Ternaeben»), Kayseri, Turquía;
c)
Gobierno de Turquía:
-
Ministerio de Economía, Ankara, Turquía,
-
Ministerio de Alimentación, Agricultura y Ganadería, Ankara, Turquía;
d)
importadores de la Unión vinculados con exportadores turcos:
-
Spador S.R.L. («Spador»),
-
Ternäben Service GmbH («TSG»),
-
Ternäben Vertrieb GmbH («TVG»);
e)
productor de la Unión (transformador) relacionado con el productor exportador de Turquía (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polonia («TPL»).
8. Período de investigación y período considerado
(23)
La investigación sobre la subvención y el perjuicio abarcó el período comprendido entre el 1 de enero de 2013 y el 31 de diciembre de 2013 («el período de investigación»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde el 1 de enero de 2010 hasta el final del período de investigación («el período considerado»).
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
1. Producto afectado
(24)
El producto afectado es la trucha arco iris (Oncorhynchus mykiss):
-
viva, de peso inferior o igual a 1,2 kg cada una, o
-
fresca, refrigerada, congelada y/o ahumada:
-
en piezas enteras (sin descabezar), con o sin branquias, eviscerada o no, con un peso inferior o igual a 1,2 kg cada una, o
-
descabezada, con o sin branquias, eviscerada o no, con un peso inferior o igual a 1 kg cada una, o
-
en forma de filetes de peso inferior o igual a 400 g cada uno,
originaria de Turquía y actualmente clasificada en los códigos NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 y ex 0305 43 00 («el producto afectado»).
(25)
Tal como se ha mencionado en el considerando 1, la definición del producto afectado fue objeto de una corrección de errores. Esta corrección era exclusivamente de redacción y el ámbito de aplicación no se ha visto afectado.
2. Producto similar
(26)
La investigación puso de manifiesto que el producto producido y vendido en el mercado interior de Turquía y/o exportado a la Unión y el producto producido y vendido en la Unión por la industria de la Unión tienen las mismas características físicas, técnicas y químicas básicas y los mismos usos básicos.
(27)
La Comisión decidió en ese momento que, por consiguiente, estos productos son similares en el sentido del artículo 2, letra c), del Reglamento de base.
3. Alegaciones relativas a la definición del producto
(28)
Algunas partes interesadas alegaron que debía excluirse la trucha ahumada de la definición del producto. Según estas partes, existían diferencias en el proceso de producción y diferencias en las características físicas, técnicas y químicas en comparación con la trucha no ahumada. Por otra parte, las autoridades turcas alegaron que la estructura de costes de los productores de filetes ahumados era sustancialmente diferente de la de los demás productores, lo que indicaría que los productos ahumados y los no ahumados no eran un único producto. Por último, estas partes hicieron referencia a dos investigaciones antidumping anteriores relativas a productos similares (trucha arco iris grande y salmón) que concluyeron en 2004 (5) y 2005 (6) respectivamente, en las que los productos ahumados se encontraban fuera de la definición del producto. Las partes mencionadas hacían especialmente referencia al considerando 9 del Reglamento (CE) no 437/2004 del Consejo (7), en el que se reconocía que el proceso de ahumado alteraba las características básicas del producto en cuestión. Tomando esto como base, debería excluirse la trucha ahumada de la definición del producto en la presente investigación.
(29)
La investigación puso de manifiesto que las diferentes presentaciones, es decir, «vivas», «refrigeradas», «congeladas» o «ahumadas», incluidas en la definición del producto afectado, comparten las mismas características físicas, técnicas y químicas básicas. En particular, todas las truchas tenían las mismas cualidades intrínsecas (químicas, nutricionales o de otro tipo), y la transformación del pescado no las eliminaba, sino que únicamente desembocaba en diferentes presentaciones que no eran más que diferentes medios de conservar el pescado antes de una nueva transformación o de la preparación, la cocción o el consumo. Por lo tanto, se llegó a la conclusión de que la conservación mediante ahumado no altera materialmente las características físicas, técnicas y químicas básicas del producto.
(30)
Por lo que se refiere a los diferentes procesos de producción y las diferentes estructuras de costes, las partes no explicaron cómo podrían haber tenido una repercusión en la conclusión de que los productos ahumados y no ahumados eran un único producto. En todo caso, cualquier posible diferencia en los procesos de producción no tiene, como tal, ninguna repercusión en la definición del producto. Por otra parte, en este caso concreto, el proceso de producción y la estructura de costes de los filetes ahumados no eran significativamente diferentes del proceso de producción y la estructura de costes de otras presentaciones de la trucha. El principal elemento de coste de cada presentación eran los costes de la explotación, que consisten básicamente en el coste de los piensos (harina y aceite de pescado), la energía y los huevos o los juveniles. Por tanto, tuvieron que desestimarse las alegaciones a este respecto.
(31)
En las anteriores investigaciones a las que las partes interesadas hacían referencia, y a diferencia de la presente investigación, los productos ahumados no estaban incluidos en la denuncia que dio lugar a la apertura de estos casos. Por lo tanto, no se encontraban en el ámbito de aplicación de estas investigaciones y, por consiguiente, no fueron investigados. En el considerando 9 del Reglamento (CE) no 437/2004 se abordaba la alegación de una parte interesada de la necesidad de excluir los pescados enteros congelados y los filetes del procedimiento. Sin embargo, la investigación no determinó, ni concluyó específicamente, que debieran excluirse los productos ahumados de la definición del producto. Teniendo en cuenta que la actual investigación concluyó que todas las presentaciones de trucha tienen las mismas características físicas, técnicas y químicas básicas, debe desestimarse este argumento.
(32)
Por las razones anteriormente expuestas, se desestimó en ese momento la alegación de que debían excluirse los productos ahumados del ámbito de aplicación de la definición del producto.
C. SUBVENCIÓN
1. Introducción
(33)
El denunciante alegó que el Gobierno de Turquía está subvencionando su sector de la acuicultura. La denuncia contenía indicios razonables de la existencia de algunas prácticas de subvención tanto en la legislación como en una serie de documentos de planificación sobre los que se basa el apoyo estatal al sector.
(34)
La Comisión examinó y analizó los documentos transmitidos en la denuncia, así como los documentos adicionales presentados por el Gobierno de Turquía y los productores exportadores incluidos en la muestra durante la investigación, y constató que muchos de ellos ponen de manifiesto que el sector de la acuicultura de la República de Turquía recibe un trato preferente en muchos ámbitos.
(35)
La decisión de las autoridades turcas de subvencionar específicamente al sector de la acuicultura se remonta a 2003 y ha tenido como consecuencia la transferencia de grandes cantidades de dinero público a los productores y los exportadores turcos durante los diez últimos años.
(36)
En el marco de las consultas previas al inicio del procedimiento entre el Gobierno de Turquía y la Comisión, tal como se menciona en los considerandos 3 y 4, el Gobierno de Turquía no ha negado la existencia de ninguno de los regímenes investigados.
2. Regímenes investigados
(37)
La Comisión envió cuestionarios al Gobierno de Turquía y a los productores exportadores incluidos en la muestra, en los que les pedía información sobre los siguientes regímenes que presuntamente implicaban la concesión de subvenciones a la acuicultura:
-
Apoyo estatal a las inversiones realizadas en el sector de la acuicultura
-
exención de derechos de aduana,
-
exención del IVA,
-
reducción de impuestos,
-
bonificación de prima de la seguridad social (cotizaciones de los empleadores),
-
bonificación de intereses,
-
asignación de terrenos,
-
bonificación del impuesto sobre la renta,
-
bonificación de prima de la seguridad social (cotizaciones de los trabajadores).
-
Subvenciones directas concedidas a los productores de trucha
-
subvenciones directas a los productores de trucha,
-
subvenciones directas para la producción ecológica de trucha,
-
ayudas específicas para juveniles.
-
Préstamos y seguros subvencionados para los productores de trucha
-
concesión por Ziraat Bankasi de préstamos a la inversión y préstamos a empresas con bajo interés,
-
concesión por cooperativas de crédito agrícola de préstamos a la inversión y préstamos a empresas con bajo interés,
-
fondo de seguros agrícolas y tasas de bonificación de primas.
-
Subvenciones para consultoría
-
Subvenciones para buques de pesca
-
adquisición de combustible para buques de pesca (devolución de impuestos sobre el consumo del combustible de los buques),
-
ELiminación de buques de pesca.
-
Otras subvenciones y otros programas de subvenciones
3. Apoyo estatal a las inversiones en el sector de la acuicultura
3.1. Introducción
(38)
El Gobierno de Turquía ha creado un régimen de apoyo a las empresas que invierten fondos en determinados sectores y determinadas regiones, incluido el sector de la acuicultura. Este régimen de apoyo tiene los siguientes objetivos:
-
incrementar la producción y el empleo,
-
fomentar grandes inversiones que contribuyan a la competitividad internacional,
-
estimular las inversiones extranjeras directas,
-
y apoyar las inversiones para la protección del medio ambiente y la actividades de I+D, en consonancia con los objetivos expuestos en los diferentes planes de desarrollo y programas anuales de Turquía que se especifican a continuación.
3.2. Base jurídica
(39)
Las siguientes disposiciones legales pevén ayudas estatales a las inversiones en el sector de la acuicultura: Decreto no 2012/3305 de la República de Turquía publicado el 19 de junio de 2012 sobre las ayudas estatales a las inversiones y Comunicado no 2012/1 publicado el 20 de junio de 2012 relativo a la aplicación del Decreto sobre las ayudas estatales a las inversiones en los Boletines Oficiales no 28328 y no 28329, respectivamente.
3.3. Constataciones de la investigación
(40)
A pesar de que el Decreto no 2012/3305 de la República de Turquía sea el régimen de ayudas pertinente para el período de investigación, han estado en vigor disposiciones similares desde 2006, e incluso antes. Este hecho es relevante puesto que las subvenciones vinculadas a la adquisición de activos fijos, tales como las subvenciones a la inversión, pueden asignarse al período de investigación incluso cuando se hayan concedido con anterioridad a dicho período de investigación.
(41)
La investigación confirmó la existencia de distintos regímenes de ayudas estatales. La producción de la acuicultura figura expresamente en el anexo 2/A del Decreto no 2012/3305 entre los sectores que pueden beneficiarse de incentivos tales como la exención del impuesto sobre el valor añadido («IVA»), la exención de derechos de aduana, la reducción de impuestos, las contribuciones a las inversiones, la bonificación de prima de la seguridad social (cotizaciones de los empleadores, asignación de terrenos, bonificación del tipo de interés y bonificación del impuesto sobre la renta) y la bonificación de prima de la seguridad social (cotizaciones de los trabajadores). La intensidad de las ayudas puede variar en función del nivel de desarrollo económico de las seis regiones determinadas por el Decreto no 2012/3305.
(42)
A pesar de que la investigación confirmó la existencia de programas de «inversión regional», ninguna de las empresas incluidas en la muestra se benefició de todos los regímenes. Algunas de ellas se han beneficiado de exenciones de IVA y de derechos de aduana que se aplican por igual a las seis regiones de Turquía. Sin embargo, dado que las empresas incluidas en la muestra compraron maquinaria y equipos a empresas de la Unión en el marco de la Unión Aduanera UE-Turquía, no debía recaudarse ningún derecho de aduana. Además, dado que Turquía aplica un sistema de IVA repercutido y soportado, los beneficios obtenidos durante el período de investigación solamente consistían en una ganancia de tiempo de dos meses hasta que las autoridades fiscales reembolsaban el IVA a las empresas. El beneficio real serían los intereses adeudados a un banco comercial durante el período hasta el reembolso del IVA. Este beneficio es insignificante y no se analizó en más detalle.
(43)
Una empresa incluida en la muestra se benefició de una reducción de impuestos debido a la adquisición de maquinaria en el marco de la mencionada regulación de apoyo estatal a las inversiones. En lugar de la tasa del impuesto de sociedades del 20 %, que es la que se aplica generalmente, solamente pagó el 4 %.
(44)
La misma empresa incluida en la muestra se benefició también del programa de bonificación de prima de la seguridad social. En tanto que titular de un certificado de fomento de la inversión, se benefició de la bonificación de prima de la seguridad social para las cotizaciones de los empleadores y de los trabajadores. Tras haber realizado su inversión, la Seguridad Social eximió a las partes de la prima de la seguridad social correspondientes a los empleadores y los trabajadores por los nuevos puestos de trabajo creados. El Ministerio de Economía financió este régimen.
3.4. Conclusión
(45)
Las ayudas estatales a las inversiones se consideran provisionalmente una subvención en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, cuando la ayuda estatal consiste en un incentivo fiscal, es decir, cuando se adeudan los ingresos públicos pero, de hecho, se condonan o no se recaudan.
(46)
Esta subvención es específica y está sujeta a medidas compensatorias, dado que el beneficio de la subvención se limita específicamente a una lista de sectores económicos. Por añadidura, el acceso a la subvención está limitado a determinadas empresas que operan en determinados sectores. Además, la subvención incumple los criterios de no especificidad del artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base, dado el número y la calidad de las restricciones aplicables a determinados sectores, especialmente las que restringen las medidas a determinados tipos de empresas o excluyen completamente a determinados sectores.
(47)
La acuicultura está expresamente designada en el anexo 2 A del Decreto como una de las actividades que pueden beneficiarse de este tipo de exenciones fiscales. En el anexo 4 del Decreto se enumeran los sectores que no podrán beneficiarse de ningún incentivo en virtud de este régimen.
(48)
Por consiguiente, de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, las subvenciones antes mencionadas se consideran una contribución financiera del Gobierno que otorga un beneficio a los receptores.
3.5. Cálculo del importe de la subvención
(49)
Una empresa se benefició de los regímenes antes mencionados. Sin embargo, el beneficio obtenido por la empresa se consideró insignificante.
4. Subvenciones directas a los productores de trucha
4.1. Introducción
(50)
Las subvenciones directas por kilogramo de trucha producido son el principal régimen de subvenciones que beneficia al producto afectado. Estas subvenciones se revisan cada año como parte de la revisión anual de las subvenciones a la agricultura.
4.2. Base jurídica
(51)
Las siguientes disposiciones legales prevén subvenciones directas: Decreto no 2013/4463 de la República de Turquía sobre subvenciones agrícolas en 2013, con fecha de 7 de marzo de 2013, publicado en el Diario Oficial no 28612 el 8 de abril de 2013 (de aplicación retroactiva a partir del 1 de enero de 2013).
4.3. Constataciones de la investigación
(52)
La investigación confirmó la existencia de subvenciones directas para la trucha. Se comprobó que, durante el período de investigación, el nivel de la subvención por kilogramo de trucha se había fijado en 0,65 TL/kg para una producción de hasta 250 toneladas al año. La mitad de esta cantidad (0,325 TL/kg) se concedió por cantidades producidas entre 251 y 500 toneladas al año, y no se habían concedido subvenciones por las cantidades producidas por encima de 500 toneladas. La subvención se concedía a los productores del producto afectado con una licencia del Ministerio de Alimentación, Agricultura y Ganadería.
(53)
Antes de realizar cualquier pago, los productores deben registrarse en el sistema de registro de la acuicultura del Ministerio de Alimentación, Agricultura y Ganadería. Asimismo, están sujetos a inspecciones periódicas y sin previo aviso.
(54)
Tres de los cuatro grupos de empresas incluidos en la muestra se beneficiaron de subvenciones directas durante el período de investigación, ya que ellos mismos criaban truchas. No obstante, Ternaeben, que es el grupo de mayor tamaño, no criaba truchas, sino que las adquiría (principalmente trucha viva y pescados enteros congelados) a productores no vinculados, y las transformaba. Por lo tanto, no recibió subvenciones directas. En consecuencia, se planteó la cuestión de si el beneficio de las subvenciones directas también se aplicaba a Ternaeben, así como a los otros tres grupos de empresas incluidos en la muestra, que no solamente criaban truchas, sino que también adquirían algunas truchas a empresas no vinculadas para su transformación.
(55)
A este respecto, la Comisión insiste en el hecho de que el producto afectado abarca tanto las materias primas directamente subvencionadas, a saber, la trucha viva, como los productos transformados (trucha fresca, pescado entero congelado, filetes y trucha ahumada). Dado que la producción de trucha viva está subvencionada y prácticamente todos los piscicultores de truchas de Turquía se benefician de este régimen, todos los productores del producto afectado (es decir, la trucha viva y los productos transformados) se benefician de este régimen de subvenciones directas, con independencia de si crían truchas por sí mismos o las adquieren para su posterior transformación.
(56)
En cualquier caso, puede demostrarse el beneficio a los productores del producto afectado. A este respecto, la Comisión comparó el coste de producción de las tres empresas incluidas en la muestra que crían truchas por sí mismas (incluido un importe razonable y conservador de gastos de venta, generales y administrativos y de beneficios) con el precio pagado para adquirir peces vivos o refrigerados a proveedores no vinculados. La Comisión llegó a la conclusión de que, en el caso de las tres empresas, el precio de adquisición de peces vivos o refrigerados era inferior al coste medio de su producción.
(57)
En cuanto al grupo Ternaeben, la Comisión comparó el coste medio de producción de las otras tres empresas incluidas en la muestra (incluido un importe razonable y conservador de gastos de venta, generales y administrativos y de beneficios) con la media individual de los precios de adquisición pagados por Ternaeben por peces refrigerados o vivos. Se observó que el coste medio de producción de las otras tres empresas incluidas en la muestra era más elevado que el precio medio de adquisición de Ternaeben. También se observó que su precio medio de adquisición estaba en consonancia con las demás empresas incluidas en la muestra.
(58)
Por consiguiente, la Comisión considera que las empresas incluidas en la muestra, también en la medida en que adquirieron truchas a empresas no vinculadas, se beneficiaron del régimen de subvenciones directas.
(59)
El denunciante alegó que se había pagado una bonificación suplementaria para la producción ecológica de trucha y la producción de juveniles por unidad. La investigación confirmó la existencia del pago de una bonificación suplementaria para la producción ecológica de trucha. Sin embargo, se constató que solamente existía una empresa en Turquía para la producción ecológica de trucha, pero que dicha empresa había quebrado recientemente. Como consecuencia de ello, no se habían concedido subvenciones a la producción ecológica de trucha durante el período de investigación.
(60)
Además, la Comisión consideró que existía un apoyo específico a la producción de juveniles en 2012, pero que se había abandonado a partir de 2013 debido a que el nivel de producción de juveniles en Turquía ya satisfacía las necesidades del mercado.
4.4. Conclusión
(61)
A partir de las constataciones de la investigación, la Comisión concluye de forma provisional que la contribución pública mencionada consiste en una subvención directa en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base y, por lo tanto, otorga un beneficio directo a los productores de trucha de Turquía, de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Se otorga un «beneficio» debido a que las autoridades públicas proporcionan la financiación directa (subvención) sin ningún tipo de interés ni de canon. Estos fondos gratuitos no suelen estar disponibles en el mercado.
(62)
El régimen de subvenciones directas es específico y está sujeto a medidas compensatorias con arreglo al artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, dado que el acceso al mismo está limitado a determinadas empresas. Se mencionan expresamente las empresas implicadas en la acuicultura y se designa claramente a la trucha como una de las especies que se benefician de este régimen de subvenciones. Esta subvención directa es específica, ya que la autoridad que la otorga, y la legislación en virtud de la cual actúa esta autoridad, limita explícitamente el acceso a estas subvenciones a las empresas que operan en el sector de la acuicultura.
4.5. Cálculo del importe de la subvención
(63)
El beneficio total por empresa era el importe medio de la subvención directa recibido durante el período de investigación para peces vivos criados por la propia empresa y la media del importe de la subvención concedida por el Gobierno de Turquía, calculado a partir del total de las subvenciones otorgadas y dividido por la cantidad total de producción de trucha en Turquía para los peces vivos adquiridos.
(64)
En el cuadro que figura a continuación se presenta el importe determinado provisionalmente del beneficio en relación con las subvenciones mencionadas, considerando el beneficio como el importe recibido durante el período de investigación por las empresas en cuestión.
Subvenciones directas e indirectas
Nombre de la empresa
Margen de subvención
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Préstamos subvencionados
5.1. Introducción
(65)
Una serie de entidades públicas y privadas concedieron préstamos preferenciales a empresas que operan en el sector de la acuicultura. Las principales entidades de que se trata se describen a continuación.
(66)
Las cooperativas de crédito agrícola («CCA») son entidades de Derecho privado creadas por productores agrícolas (es decir, personas físicas o jurídicas que ejercen una actividad de producción agrícola) de Turquía con el fin de apoyar las necesidades financieras de su empresa.
(67)
El Banco Agrícola de la República de Turquía (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi o «Ziraat Bankasi») es un banco de propiedad estatal y un organismo público, cuyas acciones son propiedad exclusiva de la Subsecretaría del Tesoro. En el marco de un programa gubernamental, tal como se establece en el considerando 70, que también se aplica al período de investigación, Ziraat Bankasi concede préstamos preferentes al sector de la acuicultura con el fin de promover la producción agrícola y las empresas agroalimentarias. A este respecto, el Consejo de Ministros determina anualmente la duración, los procedimientos y los principios del programa, y el Tesoro transfiere a Ziraat Bankasi el importe restante del pago de los intereses al tipo de interés reducido. Por tanto, se considera que Ziraat Bankasi está investido de autoridad gubernamental y, por lo tanto, se le considera un organismo público.
(68)
La Organización para el Desarrollo de las Pequeñas y Medianas Empresas (KOSGEB) es un organismo público cuyo objetivo consiste en incrementar la participación de las pequeñas y medianas empresas (PYME) en el desarrollo económico y social ofreciendo servicios de calidad y apoyo al desarrollo de la competitividad de las PYME y difundiendo la cultura del espíritu empresarial. KOSGEB entra dentro de las competencias del Ministerio de Ciencia, Industria y Tecnología y es parcialmente independiente.
(69)
El banco Türk Eximbank («Eximbank») fue constituido por el Gobierno turco el 21 de agosto de 1987 mediante el Decreto no 87/11914, en aplicación de la Ley no 3332; es de propiedad estatal al 100 % y es asimismo un organismo público que actúa como el mayor instrumento de promoción de las exportaciones del Gobierno turco en la estrategia de exportaciones sostenibles de este país. El Gobierno encargó a Eximbank que apoyara el comercio exterior y a los contratistas/inversores turcos que operan en otros países con el fin de incrementar las exportaciones de las empresas turcas y reforzar su competitividad internacional. Por tanto, se considera que Eximbank está investido de autoridad gubernamental y, por lo tanto, se le considera un organismo público.
5.2. Base jurídica
(70)
Las siguientes disposiciones jurídicas establecen préstamos subvencionados: El Decreto no 2013/4271 de la República de Turquía, publicado en el Diario Oficial no 28561, con fecha de 16 de febrero de 2013, relativo a la extensión de los préstamos a la inversión y los préstamos a empresas con bajo interés concedidos por Ziraat Bankasi y las CAA en 2013, el Decreto no 2010/27612 de la República de Turquía, publicado en el Diario Oficial el 15 de junio de 2010, sobre préstamos a PYME a un tipo de interés del cero por ciento, y la Ley turca no 3332, publicada el 31 de marzo de 1987 en el Diario Oficial no 19417 (bis) sobre los créditos a la exportación concedidos por Eximbank, el Banco de Crédito a la Exportación de Turquía.
5.3. Constataciones de la investigación
(71)
Se investigaron los préstamos preferenciales de Eximbank y KOSGEB tomando como base las alegaciones respectivas que figuraban en la denuncia en relación con los préstamos subvencionados. La investigación confirmó la existencia de préstamos con bajos tipos de interés. Sin embargo, no se descubrió que ninguno de los productores exportadores incluidos en la muestra se hubiera beneficiado de préstamos concedidos por las CCA.
(72)
La Comisión constató que una empresa incluida en la muestra había obtenido cuatro préstamos preferenciales de Ziraat Bankasi con arreglo a las disposiciones del Decreto no 4271/2013 durante el período de investigación. En el ámbito de los préstamos a la acuicultura, Ziraat Bankasi amplió la concesión de préstamos a la inversión a la adquisición de maquinaria y equipos y este banco extendió aún más los préstamos operativos para financiar los costes de funcionamiento.
(73)
Además de los préstamos preferenciales de Ziraat Bankasi, una empresa incluida en la muestra recibió un préstamo a un tipo de interés del cero por ciento de conformidad con el Decreto no 2010/27612, con arreglo al cual KOSGEB administra los distintos programas de apoyo a las PYME. Las PYME que operan en el sector de la acuicultura también tienen derecho a beneficiarse de estos programas de apoyo.
(74)
Por otra parte, durante la investigación se constató que dos de las empresas incluidas en la muestra habían recibido dos y seis préstamos a bajo interés de Eximbank, respectivamente. Los representantes de Eximbank confirmaron durante la visita de inspección realizada con el Gobierno de Turquía que Eximbank concede préstamos a los exportadores turcos en mejores condiciones que las generalmente disponibles en el mercado.
5.4. Conclusión
(75)
Los préstamos con bajos tipos de interés antes mencionados se consideran provisionalmente una subvención en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(76)
A partir de las constataciones de la investigación, la Comisión llega a la conclusión de que el beneficio concedido al receptor consiste en un descuento en los tipos de interés de los préstamos contraídos para la producción acuícola. Este régimen, los préstamos con apoyo del Estado, otorga un beneficio al receptor de los préstamos, ya que estos se conceden en unas condiciones financieras que no reflejan las condiciones del mercado para préstamos con un vencimiento comparable. Estos préstamos se conceden por debajo de los tipos de mercado.
(77)
Estos regímenes son específicos en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, ya que las autoridades que conceden la ayuda, o la legislación con arreglo a la cual operan las autoridades que conceden la ayuda, limita explícitamente el acceso a la misma a determinadas empresas.
(78)
Por consiguiente, todos los préstamos mencionados se consideran subvenciones sujetas a medidas compensatorias, que confieren un beneficio y son específicas en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base.
5.5. Cálculo del importe de la subvención
(79)
En el artículo 6, letra b), del Reglamento de base, se establece que el beneficio sobre estos préstamos preferenciales debe calcularse provisionalmente como la diferencia entre el importe del interés pagado y el importe que se pagaría por un préstamo comercial comparable que pudiera obtener la empresa en el mercado. Como referencia, la Comisión aplicó el tipo de interés medio ponderado de los préstamos turcos para el período de investigación utilizando la plataforma de comercio electrónico Bloomberg (índice Waircomm).
(80)
El beneficio se calculó para el período de investigación como la diferencia entre el interés efectivamente pagado durante el período de investigación y el interés que se habría pagado utilizando el valor de referencia.
(81)
Los márgenes de subvención calculados para los productores exportadores incluidos en la muestra con arreglo a esta metodología son los siguientes:
Préstamos preferenciales
Nombre de la empresa
Margen de subvención
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Fondo de seguros agrícolas y tasas de bonificación de primas
6.1. Introducción
(82)
La Ley de seguros agrícolas y el Reglamento sobre los principios de ejecución del Fondo de seguros agrícolas establecen el objetivo gubernamental de proporcionar cobertura de seguro contra todas las pérdidas de la población de peces y la producción de los productores de trucha debido a un gran número de posibles enfermedades, catástrofes naturales, accidentes, etc.
(83)
Los tipos de seguros que están incluidos en el marco del Fondo de seguros agrícolas son: i) seguros para las cosechas, ii) seguros para los invernaderos, iii) seguros para ganado de gran tamaño, iv) seguros para ganado de pequeño tamaño, v) seguros para aves de corral, y vi) seguros para acuicultura.
6.2. Base jurídica
(84)
La base jurídica de este programa es la Ley de seguros agrícolas no 5363 y el Decreto no 2012/4138 de la República de Turquía en materia de riesgos, productos y regiones que entran en el ámbito de aplicación del Fondo de seguros agrícolas y las tasas de bonificación de primas, que se publicaron en el Boletín Oficial no 28537, con fecha de 23 de enero de 2013.
6.3. Constataciones de la investigación
(85)
La investigación confirmó la existencia de este régimen de subvenciones. De conformidad con los artículos 12 y 13 de la Ley de seguros agrícolas no 5363 y el Decreto no 2012/4138 en materia de riesgos, productos y regiones que entran en el ámbito de aplicación del Fondo de seguros agrícolas y las tasas de bonificación de primas (en lo sucesivo, «el Decreto no 2012/4138»), los productores de productos de la acuicultura podrán acogerse a una ayuda estatal en forma de prima de seguro tal como se establece en el artículo 1/6 del Decreto no 2012/4138.
(86)
Cuando una empresa desea solicitar su participación en el Fondo de seguros agrícolas debe presentar una proyección de la póliza de seguro que desea. A continuación, el Fondo de seguros agrícolas inspecciona la empresa para realizar una evaluación del riesgo, y se le ofrece una póliza de seguro, incluido el importe de la prima que debe pagarse. Si esta empresa que opera en el sector agrícola acepta la oferta, el Gobierno paga la mitad de la prima de seguro.
(87)
La Comisión constató que los agricultores de Turquía, por lo general, no aseguran sus productos. Solamente una de las empresas incluidas en la muestra se benefició del programa de apoyo a la prima de seguro durante el período de investigación, en concreto, durante tres meses. Posteriormente, se aseguró con un asegurador privado.
6.4. Conclusión
(88)
En la práctica, el beneficio otorgado por este régimen consiste en una reducción de los gastos financieros que representa la cobertura del seguro de vida en relación con los peces de la acuicultura. Este régimen constituye una subvención en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base, en forma de una subvención estatal directa a los productores de trucha y una «contribución financiera» en el sentido del Reglamento de base, dado que el receptor de la subvención se beneficia de una prima de seguro favorable, que está muy por debajo del nivel de las primas de seguros disponibles en el mercado para la cobertura de riesgos comparables. Este régimen otorga un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Este beneficio equivale a la diferencia entre las primas que se ofrecen en el contexto de una póliza de seguros comercial y la prima subvencionada.
(89)
Esta subvención es específica en la medida en que la autoridad que la otorga, y la legislación en virtud de la cual actúa esta autoridad, limitan explícitamente el acceso a esta subvención a las empresas que operan en el sector de la agricultura, e incluso tienen por objeto explícitamente los riesgos incurridos por los productores de la acuicultura.
6.5. Cálculo del importe de la subvención
(90)
Se otorgaron beneficios a una empresa en el marco de este régimen. Sin embargo, el beneficio obtenido por la empresa se consideró insignificante.
6.6. Subvenciones para consultoría
(91)
Este régimen tiene por objeto proporcionar los conocimientos generales y prácticos necesarios a los productores de la acuicultura con el fin de modernizar e incrementar la producción y ser más eficientes. No se descubrió que ninguno de los productores exportadores incluidos en la muestra se hubiera beneficiado de este régimen durante el período de investigación.
6.7. Subvenciones para combustible y eliminación de buques de pesca
(92)
Estas subvenciones están vinculadas a la adquisición de combustible para los buques de pesca, o bien a la eliminación de estos buques. Los pagos de estas subvenciones benefician específicamente a las actividades pesqueras. No se descubrió que ninguno de los productores exportadores incluidos en la muestra se hubiera beneficiado de estas subvenciones durante el período de investigación.
6.8. Conclusión sobre las subvenciones
(93)
De conformidad con las disposiciones del Reglamento de base, la Comisión calculó los importes de las subvenciones sujetas a medidas compensatorias para las empresas investigadas y para cada régimen, y sumó estas cifras para calcular el importe total de la subvención para cada grupo durante el período de investigación.
(94)
Para calcular los márgenes de subvención globales que se indican más adelante, la Comisión calculó en primer lugar el porcentaje de la subvención, que es la relación entre el importe de la subvención y el volumen total de negocios de la empresa. Este porcentaje se utilizó a continuación para calcular la subvención concedida a las exportaciones del producto afectado a la Unión durante el período de investigación.
(95)
Luego, se calculó el importe de la subvención por equivalente de pescado entero del producto afectado exportado a la Unión durante el período de investigación, y los márgenes que figuran más abajo se calcularon como porcentaje del valor cif de las mismas exportaciones por equivalente de pescado entero.
(96)
Para los productores exportadores que cooperaron no incluidos en la muestra, la Comisión calculó el margen de subvención medio ponderado. Por lo tanto, este margen se ha establecido a partir de los márgenes de los productores exportadores incluidos en la muestra.
(97)
En relación con los demás productores exportadores, la Comisión estableció el margen de dumping con arreglo a los datos disponibles, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base. Con este fin, la Comisión determinó el nivel de cooperación de los productores exportadores. El nivel de cooperación es el volumen de las exportaciones de los productores exportadores a la Unión que cooperaron, expresado como porcentaje del volumen total de exportaciones -tal como se indica en las estadísticas de importaciones de Eurostat- del país afectado a la Unión.
(98)
El nivel de cooperación en el presente caso es elevado debido a que las importaciones de los productores exportadores que cooperaron representaron más del 80 % del total de las exportaciones a la Unión durante el período de investigación. Así pues, la Comisión decidió basar el margen residual de subvención en el nivel de la empresa incluida en la muestra con el margen de subvención más alto.
Nombre de la empresa
Margen de subvención
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
MEDIA ponderada de la muestra
8,2 %
Margen de subvención a escala nacional
9,7 %
D. PERJUICIO
1. Definición de industria de la Unión y de producción de la Unión
(99)
El producto similar era producido por más de 700 productores de la Unión durante el período de investigación. Estos productores constituyen la industria de la Unión en el sentido del artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base.
(100)
Se estima que la producción total de la Unión durante el período de investigación se elevaba a aproximadamente 170 millones de kilogramos de «equivalente de pescado entero» (en lo sucesivo, «EPE»), con arreglo a los datos facilitados por las asociaciones nacionales y europeas de productores y las empresas individuales. Como se ha indicado en el considerando 10, para la muestra se seleccionaron nueve productores de la Unión, que representaban más del 12 % de la producción total del producto similar en la Unión.
2. Consumo de la Unión
(101)
La Comisión estableció el consumo de la Unión a partir del volumen de ventas total estimado de los productores de la Unión en el mercado de la Unión y el volumen total de las importaciones con arreglo a los datos de Eurostat.
(102)
El volumen total de ventas de los productores de la Unión se estimó tal como se establece más adelante en el considerando 130.
(103)
En cuanto al volumen de las importaciones, Eurostat comunica los pesos netos para los seis diferentes códigos NC, a saber, vivos, frescos, refrigerados, congelados y/o ahumados, en forma de pescado entero y/o eviscerado, o de filetes. Los pesos netos se convirtieron en EPE a efectos de comparación dividiendo las cantidades de las importaciones registradas en Eurostat por los factores de conversión siguientes. Estos factores de conversión figuraban en la denuncia y se utilizan frecuentemente en este sector.
Cuadro 1
Factores de conversión
Presentación del producto
Factor
Vivos
1,00
Frescos/refrigerados/congelados (eviscerados)
0,85
Filetes: Frescos/refrigerados/congelados
0,47
Filetes: Ahumados
0,40
(104)
Los códigos NC pertinentes también abarcan otros tipos de pescado no incluidos en el ámbito de aplicación de la presente investigación, tales como la trucha común (Salmo trutta), la trucha degollada (Oncorhynchus clarki), la trucha dorada (Oncorhynchus aguabonita) y la trucha de Gila (Oncorhynchus gilae). Sin embargo, la investigación puso de manifiesto que, en Turquía, no se producían especies distintas del producto afectado, o bien únicamente en cantidades insignificantes. Se llegó a esta conclusión a partir de la información facilitada por la industria turca a la Federación Europea de Productores de Acuicultura («FEAP») y otras fuentes de información pública (8), que, en la medida de lo posible, se cotejó con las estadísticas oficiales de Turquía. A partir de ello, se concluyó que las estadísticas de Eurostat proporcionaban datos de importación suficientemente fiables y completos.
(105)
El consumo de la Unión así determinado permaneció estable de 2010 a 2011 y, posteriormente, disminuyó un 5 % entre 2011 y 2012 y, a continuación, volvió a reducirse un 7 % entre 2012 y el período de investigación. En total, el consumo descendió un 12 % durante el período considerado.
Cuadro 2
Consumo de la Unión (kg de EPE)
2010
2011
2012
Período de investigación
Consumo total de la Unión
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Índice
100
100
95
88
Fuente: FEAP y Eurostat.
3. Importaciones procedentes del país afectado
3.1. Volumen y cuota de mercado de las importaciones procedentes del país afectado
(106)
Tal como se indica en el considerando 103, la Comisión estableció el volumen de las importaciones a partir de datos de Eurostat, expresados en kilogramos de EPE. La cuota de mercado de las importaciones se determinó a partir del volumen de las importaciones procedentes de Turquía y del consumo total de la Unión.
(107)
Las importaciones en la Unión procedentes del país afectado evolucionaron como sigue:
Cuadro 3
Volumen de las importaciones (en kg de EPE) y cuota de mercado
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de las importaciones procedentes de Turquía (en kg de EPE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Índice
100
137
141
172
Cuota de mercado
9 %
12 %
13 %
17 %
Índice
100
137
149
195
Fuente: Eurostat.
(108)
A pesar de la disminución del consumo, el volumen de las importaciones del producto afectado en la Unión se incrementó constantemente durante el período considerado, en concreto, en un 72 % en total. Esto dio lugar a un aumento de la cuota de mercado correspondiente, que pasó del 9 % en 2010 al 17 % en el período de investigación, es decir, un incremento de 8 puntos porcentuales, o del 95 %, durante el período considerado.
3.2. Precios de las importaciones procedentes del país afectado y subcotización de precios
(109)
La Comisión estableció los precios medios de las importaciones a partir de datos de Eurostat dividiendo el volumen total de las importaciones turcas expresado en kilogramos de EPE por el valor total de estas importaciones. La subcotización de los precios de las importaciones se determinó a partir de los datos de los productores exportadores incluidos en la muestra.
(110)
El precio medio de las importaciones en la Unión procedentes del país afectado evolucionó como sigue:
Cuadro 4
Precios de importación (EUR/kg de EPE)
2010
2011
2012
Período de investigación
Turquía
2,63
2,78
2,83
2,75
Índice
100
106
108
105
Fuente: Eurostat.
(111)
El precio medio de importación del producto afectado aumentó en un 8 % entre 2010 y 2012, y posteriormente disminuyó un 3 % entre 2012 y el período de investigación. Globalmente, el precio medio de las importaciones aumentó en un 5 % durante el período considerado.
(112)
La Comisión determinó la subcotización de precios durante el período de investigación comparando: a) los precios de venta medios ponderados por tipo de producto que los productores de la Unión incluidos en la muestra cargaron a clientes no vinculados en el mercado de la Unión, ajustados al precio de fábrica; y b) los precios medios ponderados correspondientes por tipo de producto de las importaciones de los productores exportadores incluidos en la muestra al primer cliente independiente del mercado de la Unión, a partir del coste, el seguro y el flete (cif).
(113)
Se compararon los precios de las transacciones para cada tipo particular en la misma fase comercial, con los debidos ajustes en caso necesario, tras deducir bonificaciones y descuentos. El resultado de la comparación se expresó como porcentaje del volumen de negocios de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el período de investigación. Se observó un margen de subcotización medio ponderado de entre el 5 % y el 18 % de las importaciones procedentes del país afectado en el mercado de la Unión.
(114)
Un productor exportador incluido en la muestra alegó que la Comisión debía tener debidamente en cuenta cualquier diferencia de fase comercial. Sin embargo, la investigación puso de manifiesto que no existían diferencias en la fase comercial entre los productores de la Unión incluidos en la muestra y los productores exportadores de Turquía incluidos en la muestra. Por tanto, debe rechazarse este argumento.
(115)
La Asociación de Exportadores del Egeo (que representa a los exportadores turcos) y un productor exportador alegaron que la industria de la Unión se centra principalmente en la producción de trucha ecológica y trucha rosa, que tienen un precio significativamente superior en comparación con la trucha exportada desde Turquía. Por lo tanto, alegaron que los precios no eran comparables. Sin embargo, tal como se explica en el considerando 113, las comparaciones de precios se hicieron para cada tipo particular para las transacciones realizadas en la misma fase comercial, debidamente ajustadas cuando era necesario. En consecuencia, se ha tenido debidamente en cuenta cualquier diferencia de precio basada en diferentes tipos de producto.
(116)
La Asociación de Exportadores del Egeo también alegó que la industria de la Unión utilizaba diferentes procesos de producción, lo que desembocaba en unas características ópticas y sensoriales diferentes, y en diferencias en los períodos de vida útil. Se alegó que la trucha producida por la industria de la Unión también tenía diferentes gamas de peso en comparación con la trucha producida en Turquía. Se afirmó que todos estos elementos tenían un impacto en la comparación de precios y, por tanto, debían tenerse en cuenta. Sin embargo, no se aportó ninguna prueba en apoyo de estas alegaciones, y las pruebas obtenidas durante la investigación tampoco apoyaron estas alegaciones. Tal como se explica en el considerando 113, las comparaciones de precios se hicieron para cada tipo particular para las transacciones realizadas en la misma fase comercial, debidamente ajustadas cuando era necesario. Por tanto, se ha tenido debidamente en cuenta cualquier diferencia basada en diferentes tipos de producto.
(117)
Así pues, tuvieron que desestimarse las alegaciones relativas a las comparaciones de precio.
4. Situación económica de la industria de la Unión
4.1. Observaciones generales
(118)
De conformidad con el artículo 8, apartado 4, del Reglamento de base, en el examen de los efectos de las importaciones subvencionadas sobre la industria de la Unión se incluyó una evaluación de todos los indicadores económicos que influyeron en la situación de dicha industria durante el período considerado.
(119)
Tal como se indica en el considerando 10, se utilizó el muestreo para determinar el posible perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(120)
Para la determinación del perjuicio, la Comisión estableció una distinción entre indicadores de perjuicio macroeconómicos y microeconómicos. La Comisión evaluó los indicadores macroeconómicos a partir de los datos contenidos en la denuncia y los de la FEAP y Eurostat. Los datos hacían referencia a todos los productores de la Unión. La Comisión evaluó los indicadores microeconómicos a partir de los datos contenidos en las respuestas al cuestionario de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Los datos hacían referencia a los productores de la Unión incluidos en la muestra Se consideró que estos dos grupos de datos eran representativos de la situación económica de la industria de la Unión.
(121)
Los indicadores macroeconómicos son los siguientes: producción, capacidad de producción, utilización de la capacidad, volumen de ventas, cuota de mercado, crecimiento, empleo, productividad y magnitud del margen de subvención.
(122)
Los indicadores microeconómicos son los siguientes: precios medios por unidad, coste unitario, costes laborales, existencias, rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital.
4.2. Indicadores macroeconómicos
4.2.1. Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
(123)
El volumen de producción de la industria de la Unión se obtuvo a partir de datos de la FEAP y el denunciante. Los datos de la FEAP se recogen a la salida de la explotación y hacen referencia a peces vivos criados en cada Estado miembro. Dado que los datos de la FEAP solamente cubrían una parte del período de investigación, se completaron a partir de estimaciones del denunciante. Además, dado que los datos de la FEAP se recogen a la salida de la explotación y hacen referencia a peces vivos criados, y a fin de evitar una doble contabilización, el porcentaje de las importaciones procedentes de todas las fuentes destinadas a su reprocesamiento (en torno al 20 % de todos los volúmenes de importación, excepto los productos «ahumados», con arreglo a la información facilitada por los productores exportadores incluidos en la muestra en las respuestas al cuestionario) se añadió a la producción de la UE de peces vivos.
(124)
En consecuencia, la producción, la capacidad de producción y la utilización de la capacidad totales de la Unión durante el período considerado evolucionaron como sigue:
Cuadro 5
Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de producción (kg de EPE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Índice
100
96
90
81
Capacidad de producción (kg de EPE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Índice
100
98
95
83
Utilización de la capacidad
76 %
75 %
72 %
75 %
Índice
100
98
95
98
Fuente: La denuncia, la FEAP, datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra y de los productores exportadores incluidos en la muestra, y Eurostat.
(125)
La producción disminuyó cada año durante el período considerado. En el período de investigación, la producción disminuyó un 19 % en comparación con 2010. Esta disminución fue más pronunciada que el descenso del consumo durante el período considerado.
(126)
La capacidad de producción se calculó dividiendo el volumen de producción por la tasa de utilización de la capacidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(127)
La capacidad de producción de la industria de la Unión se redujo un 17 % durante el período considerado. Las constataciones de la investigación indican que una serie de productores de la Unión cerraron sus instalaciones de producción durante el período considerado, lo que ha reducido la capacidad de producción total de la Unión.
(128)
La tasa de utilización de la capacidad de los productores de la Unión fue de aproximadamente un 75 % durante el período considerado, con una disminución de 1 punto porcentual entre 2010 y el final del período de investigación.
4.2.2. Volumen de ventas y cuota de mercado
(129)
Durante el período considerado, el volumen de ventas y la cuota de mercado de la industria de la Unión evolucionaron como sigue:
Cuadro 6
Volumen de ventas y cuota de mercado
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de ventas en el mercado de la Unión (kg de EPE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Índice
100
96
90
80
Cuota de mercado
89 %
85 %
84 %
81 %
Índice
100
96
95
91
Fuente: La denuncia, la FEAP, datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra y Eurostat.
(130)
El volumen de ventas de la industria de la Unión se determinó a partir del volumen total de la producción, tal como se describe en el considerando 123, deduciendo las ventas de exportación de la industria de la Unión.
(131)
El volumen de ventas de exportación se basó en los datos de Eurostat convertidos en kilogramos de EPE. Las truchas de otras especies que pudieran estas incluidas en los códigos NC en cuestión se consideraron insignificantes, ya que no se producían en la Unión, o bien se producían en cantidades muy pequeñas. Por consiguiente, se consideró que Eurostat facilitaba datos suficientemente fiables para la exportación de trucha arco iris durante el período considerado.
(132)
Así pues, el volumen de ventas de la industria de la Unión disminuyó constantemente entre 2010 y el período de investigación, y la reducción total fue de un 20 % durante el período considerado. Esta tendencia negativa fue más pronunciada que la disminución del consumo total durante el mismo período, como se indica en el considerando 105.
(133)
Como consecuencia de ello, la cuota de mercado en manos de la industria de la Unión también disminuyó durante el período considerado y, en total, se redujo 8 puntos porcentuales durante el mismo período. Al mismo tiempo, las importaciones procedentes de Turquía aumentaron en un 72 %, y la cuota de mercado correspondiente se incrementó en 8 puntos porcentuales, como se explica en el considerando 108, lo cual se corresponde con la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión.
4.2.3. Crecimiento
(134)
El consumo de la Unión se redujo desde 2011 hasta el final del período de investigación. A pesar de la disminución de la demanda en el mercado de la Unión, las importaciones procedentes de Turquía casi se duplicaron y produjeron un incremento de la cuota de mercado durante el período considerado. Así pues, la industria de la Unión perdió parte de su cuota de mercado, mientras que las importaciones en cuestión consiguieron incrementar la suya en un mercado de la Unión decreciente. Al mismo tiempo, el volumen de producción de la industria de la Unión disminuyó más que lo que se contrajo el mercado, mientras que el volumen de las importaciones procedentes de Turquía se incrementó tanto en términos absolutos como en términos relativos.
4.2.4. Empleo y productividad
(135)
En el período considerado, el empleo y la productividad evolucionaron como sigue:
Cuadro 7
Empleo y productividad
2010
2011
2012
Período de investigación
Número de trabajadores
3 692
3 413
3 144
2 862
Índice
100
92
85
78
Productividad (kg de EPE/trabajador)
45 578
47 431
48 332
47 847
Índice
100
104
106
105
Fuente: La denuncia, la FEAP y datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(136)
El empleo de la industria de la Unión se calculó a partir del volumen de producción total, dividido por la productividad de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Teniendo en cuenta la disminución del volumen de producción (cuadro 5), el nivel de empleo de la industria de la Unión disminuyó un 22 % durante el período considerado.
(137)
Dado que el empleo disminuyó a un ritmo superior que el volumen de producción, la productividad estimada por empleado, medida como producción en kg de EPE por trabajador, se incrementó un 5 % durante el período considerado.
4.2.5. Magnitud del importe de las subvenciones sujetas a medidas compensatorias y recuperación de los efectos de las subvenciones o el dumping anteriores
(138)
Todos los márgenes de subvención se sitúan significativamente por encima del nivel de minimis. Dado el volumen y los precios de las importaciones procedentes de Turquía, cabe considerar que el impacto de la magnitud del importe de las subvenciones sujetas a medidas compensatorias sobre la industria de la Unión no fue insignificante.
(139)
Teniendo en cuenta que esta es la primera investigación antisubvenciones relativa al producto afectado, no hay datos disponibles para evaluar los posibles efectos de las prácticas anteriores de subvención o de dumping.
4.3. Indicadores microeconómicos
4.3.1. Precios y factores que inciden en los precios
(140)
Los precios de venta unitarios medios y ponderados de los productores de la Unión incluidos en la muestra a clientes no vinculados en la Unión evolucionaron en el período considerado como sigue.
Cuadro 8
Precios de venta en la Unión
2010
2011
2012
Período de investigación
Precios de venta unitarios medios a clientes no vinculados (EUR/kg de EPE)
2,76
2,91
2,89
2,95
Índice
100
105
105
107
Coste unitario de producción (EUR/kg de EPE)
2,73
2,84
2,89
2,98
Índice
100
104
106
109
Fuente: Datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(141)
El precio de venta unitario medio de los productores de la Unión incluidos en la muestra se incrementó en primer lugar de 2,76 EUR por kg de EPE en 2010 a 2,91 EUR en 2011, a continuación se redujo a 2,89 EUR en 2012, y volvió a aumentar a 2,95 EUR en el período de investigación. Globalmente, el precio de venta medio de los productores de la Unión incluidos en la muestra se incrementó un 7 % durante el período considerado. Sin embargo, este aumento no fue suficiente para hacer frente al incremento paralelo de los costes de producción de un 9 % durante el mismo período. Como consecuencia de ello, el precio de venta neto unitario medio se situó por debajo de los costes unitarios de producción durante el período de investigación.
(142)
El coste de producción de los productores de la Unión incluidos en la muestra aumentó desde 2,73 EUR por kg de EPE en 2010 a 2,84 EUR en 2011. En 2012, se observó un incremento más moderado de 2,89 EUR. Durante el período de investigación se produjo un incremento mayor, hasta 2,98 EUR, momento en el que el coste de producción superó a los precios de venta unitarios medios, lo que tuvo como resultado que la producción de la Unión no fuera globalmente rentable. El elemento más importante del coste de producción es el coste de los piensos (harinas y aceites de pescado), junto con el coste de la energía y el coste de los huevos o los juveniles, que se incrementó durante el período considerado y que, por tanto, queda reflejado en el aumento de los costes medios de producción.
4.3.2. Costes laborales
(143)
Los costes laborales medios de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron en el período considerado como sigue:
Cuadro 9
Costes laborales medios por trabajador
2010
2011
2012
Período de investigación
Costes laborales medios por trabajador (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Índice
100
101
106
104
Fuente: Datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(144)
Entre 2010 y el período de investigación, los costes laborales medios por trabajador de los productores de la Unión incluidos en la muestra aumentaron un 4 %. Este incremento global durante el período considerado es relativamente bajo y, en cualquier caso, se encuentra por debajo del incremento general de los costes laborales (7,5 %) (9) y la tasa de inflación (9,6 %) (10) en la Unión durante ese mismo período.
4.3.3. Existencias
(145)
La trucha es un producto perecedero que, salvo que esté congelado, tiene una vida útil de menos de dos semanas. Dado que los productores de la Unión incluidos en la muestra no guardan existencias de trucha después de la cría de las mismas ni congelan su producción en un grado significativo, no se considera que los niveles de existencias sean un indicador significativo del perjuicio en la presente investigación.
4.3.4. Rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital
(146)
Durante el período considerado, la rentabilidad, el flujo de caja, las inversiones y el rendimiento de las inversiones de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 10
Rentabilidad, flujo de caja, inversiones y rendimiento de las inversiones
2010
2011
2012
Período de investigación
Rentabilidad de las ventas en la Unión a clientes no vinculados (en porcentaje del volumen de ventas)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Índice
100
230
- 13
- 88
Flujo de caja (miles EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Índice
100
428
338
- 220
Inversiones (miles EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Índice
100
105
111
260
Rendimiento de las inversiones
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Índice
100
238
- 13
- 74
Fuente: Datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(147)
La Comisión determinó la rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra expresando el beneficio neto, antes de impuestos, obtenido en las ventas del producto similar a clientes no vinculados en la Unión como porcentaje del volumen de negocios de estas ventas. En 2010 y 2011, la rentabilidad aumentó ligeramente, pero permaneció en niveles bajos, solo ligeramente por encima del umbral de rentabilidad. La situación empeoró aún más en 2012, cuando la rentabilidad pasó a ser negativa, y durante el período de investigación, cuando las pérdidas crecieron aún más. Esto, tal como se ha explicado en el considerando 142, se debe a la tendencia al alza de los costes de producción, mientras que la industria de la Unión no pudo incrementar sus precios al mismo ritmo. A lo largo de todo el período en cuestión, varios productores de la Unión cesaron su actividad.
(148)
El flujo de caja neto es la capacidad de los productores de la Unión de autofinanciar sus actividades. El flujo de caja neto experimentó una tendencia a la expansión de 2010 a 2011, y disminuyó a partir de ese momento. Entre 2012 y el período de investigación sufrió una fuerte disminución, por lo que el flujo de caja acumulativo total del período afectado fue negativo. En general, la tendencia negativa del flujo de caja sigue la tendencia a la baja de la rentabilidad, a pesar de que el flujo de caja negativo en 2010 y la fuerte caída entre 2012 y el período de investigación también se debieron a las inversiones realizadas como consecuencia de los esfuerzos de consolidación, tal como se explica en el considerando 149.
(149)
Las inversiones solamente se incrementaron ligeramente entre 2010 y 2012, mientras que se produjo un incremento significativo durante el período de investigación. Las inversiones estaban vinculadas a la adquisición de instalaciones de producción de empresas que habían cesado su actividad y/o a la consolidación de las empresas vinculadas, y no a la sustitución de los activos existentes o a la adquisición de equipo adicional y/o nuevo. Así pues, el pico de las inversiones observado durante el período de investigación estaba principalmente relacionado con la consolidación. Esto se ve confirmado por el hecho de que la capacidad total de producción disminuyó un 17 % durante el período considerado.
(150)
El rendimiento de las inversiones es el beneficio expresado en porcentaje del valor contable neto de las inversiones. El rendimiento de las inversiones siguió la misma tendencia que la rentabilidad, es decir, creció de 2010 a 2011, aunque apenas permaneció por encima del umbral de rentabilidad. El rendimiento de las inversiones se redujo posteriormente y pasó a ser negativo en 2012. Se redujo aún más durante el período de investigación. Esta evolución negativa se explica por el hecho de que la industria de la Unión no pudo aumentar sus precios, a pesar de la tendencia al alza del coste de producción.
(151)
Por lo que respecta a la capacidad de reunir capital, el deterioro de la capacidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra para generar efectivo para el producto similar debilitaba su situación financiera mediante la reducción de los fondos generados internamente. Por lo que se refiere a la financiación de los bancos, se encontraban cada vez más dificultades para obtener este tipo de financiación. La investigación constató que, por lo general, se había deteriorado la capacidad de reunir capital.
5. Conclusión sobre el perjuicio
(152)
La investigación puso claramente de manifiesto en esta fase que la industria de la Unión había sufrido un perjuicio importante. Este perjuicio se tradujo en una pérdida de cuota de mercado y, en particular, en una disminución de la rentabilidad. Al mismo tiempo, las importaciones del producto afectado aumentaron su cuota de mercado y se observó que habían subcotizado los precios de la industria de la Unión en el mercado de la Unión.
(153)
Algunos indicadores del perjuicio, como los precios de venta unitarios, el coste medio de la mano de obra por trabajador, la productividad y las inversiones, evolucionaron positivamente. Por lo que se refiere a los precios de venta unitarios, el incremento se debió al aumento de los costes de producción. Sin embargo, este aumento no compensó en su totalidad el incremento de los costes unitarios, por lo que la rentabilidad pasó a ser negativa en 2012. Tal como se explica en el considerando 144, el incremento de los costes laborales medios por trabajador de la industria de la Unión se encontraba por debajo del incremento general del coste de la mano de obra y la tasa de inflación en la Unión. La industria de la Unión tuvo que reducir el número de sus trabajadores, lo que se tradujo en un incremento de la productividad por trabajador. El incremento de las inversiones estaba principalmente vinculado a la adquisición de instalaciones de producción de empresas que habían cesado su actividad y a la consolidación, y no a la sustitución de los activos existentes o a la adquisición de nuevos equipos.
(154)
La mayoría de los indicadores de perjuicio mostraban tendencias negativas. La industria de la Unión sufrió una disminución de la rentabilidad, el flujo de caja y el rendimiento de las inversiones. La rentabilidad y el rendimiento de las inversiones, que se encontraban apenas por encima del umbral de rentabilidad en 2010 y 2011, pasaron a ser negativos en 2012, y disminuyeron aún más durante el período de investigación. Al mismo tiempo, se redujeron el volumen de producción, la capacidad de producción, el empleo y las cuotas de mercado, debido a la presión ejercida por las importaciones subvencionadas.
(155)
Habida cuenta de lo anterior, la Comisión concluyó en esta fase que la industria de la Unión había sufrido un perjuicio importante a efectos del artículo 8, apartado 4, del Reglamento de base.
E. CAUSALIDAD
(156)
De conformidad con el artículo 8, apartado 5, del Reglamento de base, la Comisión examinó si las importaciones subvencionadas procedentes del país afectado causaban un perjuicio importante a la industria de la Unión. De conformidad con el artículo 8, apartado 6, del Reglamento de base, examinó asimismo si había otros factores conocidos que perjudicasen al mismo tiempo a la industria de la Unión. La Comisión garantizó que no se atribuía a las importaciones subvencionadas el posible perjuicio causado por factores distintos de dichas importaciones procedentes del país afectado. Se trata de los factores siguientes:
a)
las importaciones procedentes de otros terceros países;
b)
las exportaciones de la industria de la Unión;
c)
la evolución del consumo;
d)
la competencia con otras especies de peces;
e)
las cargas administrativas y reglamentarias, y las limitaciones geográficas;
f)
la presión ejercida en los precios por los grandes minoristas;
g)
el exceso de inversiones, los gastos financieros, las fluctuaciones de los tipos de cambio y las pérdidas extraordinarias vinculadas a litigios.
1. Efecto de las importaciones subvencionadas
(157)
Para determinar la existencia de un nexo causal entre las importaciones subvencionadas del producto afectado procedentes de Turquía y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión, la Comisión analizó los niveles de volumen y de precio de las importaciones subvencionadas y la medida en que podrían haber contribuido al importante perjuicio sufrido por dicha industria.
(158)
La investigación puso de manifiesto que las importaciones subvencionadas procedentes del país afectado casi se duplicaron durante el período considerado. Esto dio lugar a un aumento de la cuota de mercado de 8 puntos porcentuales, desde el 9 % en 2010 hasta el 17 % en el período de investigación. Esto se produjo a pesar de la tendencia a la baja del consumo. Al mismo tiempo, la industria de la Unión perdió 8 puntos porcentuales de su cuota de mercado.
(159)
Los precios medios de las importaciones subvencionadas aumentaron en un 5 % entre 2010 y el período de investigación. Este aumento se debió al incremento general de los costes de producción. Sin embargo, los precios de importación se mantuvieron a niveles significativamente más bajos que los de la industria de la Unión. Las importaciones subvencionadas subcotizaron los precios de la industria de la Unión, con un margen de subcotización medio del 9 % durante el período de investigación. Al mismo tiempo, teniendo en cuenta el incremento de las importaciones subvencionadas del producto afectado, que ejercieron una presión significativa en los precios del mercado de la Unión, la industria de la Unión no pudo aumentar suficientemente sus precios de venta de manera que pudieran cubrirse sus mayores costes de producción y, en todo caso, no pudo hacerlo por encima de los precios de las importaciones subvencionadas procedentes de Turquía.
(160)
Se constató que el incremento de las importaciones subvencionadas procedentes de Turquía y su ganancia de cuota de mercado coincidían claramente con la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión, la disminución de los volúmenes de producción, la capacidad de producción y el empleo, y la tendencia decreciente de la rentabilidad, el flujo de caja y el rendimiento de las inversiones. Por lo tanto, se consideró que las importaciones subvencionadas ejercían una presión sobre la industria de la Unión, lo que posteriormente contribuyó a su incapacidad para incrementar sus precios de venta en consonancia con los costes, a la pérdida de cuota de mercado y a un deterioro económico y financiero general.
(161)
Tomando como base todo lo anterior, la Comisión concluyó en esta fase que la situación de deterioro de la industria de la Unión debía atribuirse al incremento de las importaciones a precios subvencionados procedentes de Turquía, y que estas importaciones tenían un papel determinante en el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2. Efectos de otros factores
2.1. Importaciones procedentes de terceros países
(162)
El volumen de las importaciones procedentes de otros terceros países (Chile, Noruega, Bosnia y Herzegovina y otros) durante el período considerado evolucionó como sigue:
Cuadro 11
Importaciones procedentes de terceros países
País
2010
2011
2012
Período de investigación
Total de todos los terceros países excepto el país afectado
Volumen (kg de EPE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Índice
100
136
109
99
Cuota de mercado
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Índice
100
135
115
112
Precio medio (EUR/kg de EPE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Índice
100
108
106
112
Fuente: Eurostat.
(163)
El volumen de las importaciones procedentes de todos los demás terceros países se encontraba en un nivel bajo, e incluso disminuyó ligeramente durante el período considerado. Se incrementó entre 2010 y 2011, pero disminuyó posteriormente y alcanzó unos volúmenes algo más bajos durante el período de investigación que los que tenía al principio del período considerado, en concreto, en 2010. La cuota de mercado siguió una tendencia similar. Aumentó entre 2010 y 2011, pero disminuyó de nuevo en 2012 y durante el período de investigación. Globalmente, su cuota de mercado se incrementó ligeramente, del 2,4 % al 2,7 %, durante el período considerado. Al mismo tiempo, las importaciones procedentes de Turquía se encontraban a un nivel muy superior, tanto en términos de volumen como de cuota de mercado, y experimentaron una tendencia al alza constante.
(164)
Los precios medios de importación se incrementaron durante el período considerado. En total, los precios medios de importación aumentaron un 12 % durante el período considerado. Los precios de las importaciones procedentes de otros terceros países eran inferiores a la media de los precios de venta unitarios de los productores de la Unión incluidos en la muestra, pero eran superiores a los precios de las importaciones turcas, excepto en 2012, cuando fueron ligeramente más bajos.
(165)
Habida cuenta de los volúmenes bajos y estables de las importaciones, así como de las cuotas de mercado reducidas y bastante estables de todos los demás terceros países, y de sus niveles de precios, que seguían a los niveles de precios globales de la Unión, la Comisión concluyó en esta fase que las importaciones de otros terceros países no habían contribuido al perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.2. Evolución de las exportaciones de la industria de la Unión
(166)
El volumen de las exportaciones de la industria de la Unión evolucionó durante el período considerado como sigue:
Cuadro 12
Evolución de las exportaciones de los productores de la Unión
2010
2011
2012
Período de investigación
Volumen de exportación (kg de EPE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Índice
100
110
106
125
Precio medio (EUR/kg de EPE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Índice
100
113
101
102
Fuente: Eurostat.
(167)
Las ventas de exportación de la industria de la Unión se incrementaron un 25 % durante el período considerado. Sin embargo, el mercado de la Unión es el principal mercado para la industria de la Unión y sus exportaciones representaban solamente alrededor del 3 % de su producción en 2010-2011, y en torno al 5 % durante el período de investigación. Los precios de venta de las exportaciones de la industria de la Unión eran alrededor de un 30 % superiores al precio de venta medio en la Unión, con lo que generaban beneficios más altos que las ventas en el mercado de la Unión.
(168)
Por todo ello, la Comisión concluyó en esta fase que la evolución de las exportaciones de la industria de la Unión no rompía el nexo causal entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.3. Evolución del consumo
(169)
El consumo de la Unión se mantuvo estable entre 2010 y 2011, y disminuyó un 12 % entre 2011 y el período de investigación; globalmente, disminuyó un 12 %. No obstante, en un contexto de disminución del consumo, las importaciones turcas subvencionadas lograron incrementar su cuota de mercado en 8 puntos porcentuales, es decir, un 95 %, mientras que la industria de la Unión perdió una cuota de mercado de 8 puntos porcentuales. Por consiguiente, la pérdida de volumen de ventas y de cuota de mercado de la industria de la Unión no podía explicarse únicamente por la disminución global del consumo. Así pues, el incremento constante de las importaciones subvencionadas en un mercado en contracción con unos precios que subcotizaban los precios de venta de la industria de la Unión en el mercado de la Unión provocó un perjuicio de forma independiente y, tal como se ha concluido en el considerando 160, tuvo un papel determinante.
(170)
Por las razones expuestas, la Comisión concluyó en esta fase que la disminución del consumo, si bien pudo haber contribuido al perjuicio sufrido por la industria de la Unión, no podía, por sí sola, explicar el perjuicio sufrido por la industria de la Unión y, por tanto, no podía romper el nexo causal entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.4. Competencia con otras especies de peces
(171)
La Asociación de Exportadores del Egeo alegó que el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión había sido provocado por la competencia con otras especies de peces tales como los peces del género Pangasius, la trucha grande y el salmón.
(172)
Por lo que se refiere a los peces del género Pangasius, las importaciones disminuyeron alrededor de un 24 % durante el período considerado. Este hecho contrasta con el incremento de las importaciones del producto afectado durante el mismo período.
(173)
Por lo que se refiere a otras especies de peces, cabe señalar que, según la información disponible, en concreto, un estudio que se encuentra a disposición del público elaborado por el Fødevareøkonomisk Institut de la Universidad de Copenhague (11), la trucha grande y el salmón son sustitutos que compiten en el mismo segmento de mercado. En cambio, la trucha que es objeto de la presente investigación se vende en diferentes segmentos del mercado y no existe ninguna correlación directa entre el precio de la trucha grande o el salmón y el precio de la trucha objeto de la presente investigación.
(174)
Por consiguiente, tuvieron que rechazarse estas alegaciones.
(175)
Por las razones expuestas, la Comisión concluyó en esta fase que la competencia con otras especies de peces no había contribuido al perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.5. Cargas administrativas y reglamentarias, y limitaciones geográficas
(176)
Por añadidura, la Asociación de Exportadores del Egeo alegó que el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión había sido provocado por las cargas administrativas y reglamentarias, así como por las limitaciones para el uso de determinadas zonas geográficas para la acuicultura.
(177)
No se fundamentó la supuesta relación de causalidad entre los requisitos administrativos y reglamentarios mencionados y el perjuicio. En particular, no se demostró que el marco administrativo y reglamentario, incluidas las limitaciones geográficas en lo que se refiere a las áreas disponibles para la acuicultura, hubieran cambiado durante el período considerado de manera que se hubiera podido provocar el perjuicio. De hecho, los elementos mencionados simplemente definen el entorno económico y reglamentario del sector de la acuicultura en la Unión y no pueden explicar el deterioro de la situación de la industria de la Unión durante el período considerado. Por consiguiente, hubo que rechazar esta alegación.
(178)
Por todo ello, la Comisión concluyó en esta fase que las cargas administrativas y reglamentarias, así como las limitaciones geográficas, no rompían el nexo causal entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.6. Presión ejercida en los precios por los grandes minoristas
(179)
La Asociación de Exportadores del Egeo y uno de los productores exportadores incluidos en la muestra alegaron que los grandes minoristas de la Unión tienen un gran poder de negociación y que cualquier perjuicio sufrido por los productores de la Unión se había debido a la presión ejercida en los precios por estos minoristas, y no a las importaciones procedentes de Turquía.
(180)
Ninguno de los grandes minoristas se dio a conocer ni cooperó en la presente investigación. En cualquier caso, los precios de las importaciones turcas estaban subvencionados y se situaron por debajo de los precios de la industria de la Unión durante todo el período considerado. Durante el período de investigación, los márgenes de subcotización eran de entre un 5 % y un 18 %. En una situación como esta, la supuesta presión ejercida en los precios por los grandes minoristas no podía explicar el deterioro económico y financiero global y, en particular, la pérdida de cuota de mercado, sino que, si acaso, solamente podría haber contribuido de forma marginal al perjuicio sufrido.
(181)
Por todo ello, la Comisión concluyó en esta fase que cualquier presión que los grandes minoristas pudieran haber ejercido en los precios no podía romper el nexo causal entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.7. Exceso de inversiones, gastos financieros, fluctuaciones de los tipos de cambio y pérdidas extraordinarias vinculadas a litigios
(182)
La Asociación de Exportadores del Egeo alegó que la reducción del rendimiento de al menos algunos productores de la Unión no se debía a las importaciones turcas, sino al exceso de inversiones. Esta misma parte alegó, además, que la reducción de la rentabilidad de la industria de la Unión se debía en parte al incremento de los gastos financieros, a las fluctuaciones de los tipos de cambio y a los costes que acarrean los litigios.
(183)
Las alegaciones relativas al supuesto exceso de inversiones y los costes que acarrean los litigios no estaban fundamentadas. Por su parte, las constataciones de la investigación tampoco apoyan la alegación de que estos factores hayan tenido algún impacto importante en la rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(184)
Las alegaciones relativas al aumento de los gastos financieros y las fluctuaciones del tipo de cambio no se especificaron ni se fundamentaron de ninguna manera. Asimismo, las constataciones de la investigación tampoco apoyan la alegación de que estos factores hayan tenido algún impacto en la rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(185)
Por tanto, tuvieron que desestimarse estas alegaciones.
(186)
Por todo ello, la Comisión concluyó en esta fase que el supuesto exceso de inversiones, los gastos financieros, las fluctuaciones de los tipos de cambio y las pérdidas extraordinarias vinculadas a litigios no contribuyeron al perjuicio sufrido y, por lo tanto, no podían romper el nexo causal entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
3. Conclusión sobre la causalidad
(187)
El análisis anterior ha demostrado que se produjo un incremento sustancial del volumen y la cuota de mercado de las importaciones subvencionadas procedentes del país afectado. El incremento de estas importaciones a precios que subcotizaban los precios de venta de la Unión dio lugar al deterioro de la situación de la industria de la Unión. Así pues, se concluyó que las importaciones procedentes de Turquía tuvieron un papel determinante en el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(188)
También se analizaron otros factores que podrían haber provocado un perjuicio a la industria de la Unión. A este respecto, se constató que las importaciones procedentes de otros terceros países, la evolución de las exportaciones de la industria de la Unión, la competencia con otras especies de peces, las cargas administrativas y reglamentarias, las limitaciones geográficas, el exceso de inversiones, los gastos financieros, las fluctuaciones de los tipos de cambio y las pérdidas extraordinarias relacionadas con litigios no habían contribuido al perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Otros factores, tales como la evolución del consumo de la Unión y la presión ejercida por los grandes minoristas en los precios, podrían haber contribuido al perjuicio sufrido, pero no podían romper el nexo causal establecido entre las importaciones subvencionadas y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión durante el período de investigación.
(189)
Habida cuenta de todo ello, la Comisión concluyó en esta fase que el importante perjuicio para la industria de la Unión había sido provocado por las importaciones subvencionadas procedentes del país afectado y que ningún otro factor había roto el nexo causal mencionado. En particular, el perjuicio consiste en la disminución de la producción y la capacidad de producción, el volumen de ventas, la cuota de mercado y el empleo, mientras que los beneficios y el rendimiento de las inversiones pasaron a ser negativos durante el período considerado.
F. INTERÉS DE LA UNIÓN
(190)
De conformidad con el artículo 31 del Reglamento de base, la Comisión examinó si podía concluir claramente que no redundaba en interés de la Unión la adopción de medidas en este caso, a pesar de la determinación de la existencia de subvenciones perjudiciales. La determinación del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses pertinentes, incluidos los de la industria de la Unión, los de los importadores y los de los usuarios.
1. Interés de la industria de la Unión
(191)
La investigación determinó que la industria de la Unión había sufrido un perjuicio importante provocado por las importaciones subvencionadas procedentes de Turquía.
(192)
La imposición de medidas restablecería la competencia equitativa en el mercado. La tendencia a la baja de los indicadores de rendimiento financiero de la industria de la Unión es el resultado de sus dificultades para competir con las importaciones subvencionadas procedentes del país afectado. Por tanto, la imposición de derechos compensatorios situaría a la industria de la Unión en una posición que le permitiera incrementar sus precios para compensar los costes de producción y, por lo tanto, aumentar su cuota de mercado, su empleo y su producción, así como mejorar sus indicadores de rendimiento financiero, tales como la rentabilidad, el flujo de caja y el rendimiento de las inversiones.
(193)
De no imponerse medidas, es probable que las importaciones turcas siguieran ejerciendo presión sobre los precios, con mayores efectos negativos en la rentabilidad de la industria de la Unión. Esta disminución adicional del rendimiento conduciría en último término a nuevos recortes de la producción y a más cierres de sitios de producción, lo cual, en consecuencia, amenazaría el empleo y las inversiones en la Unión.
(194)
Así pues, la Comisión concluyó en esta fase que las medidas compensatorias redundaban en interés de la industria de la Unión.
2. Interés de los importadores no vinculados
(195)
En el anuncio de inicio, la Comisión invitó a los importadores y a sus asociaciones representativas a que se dieran a conocer. Tal como se indica en el considerando 12, tres empresas se dieron a conocer respondiendo al formulario de muestreo para los importadores no vinculados. En consecuencia, se enviaron cuestionarios a las tres empresas que se habían dado a conocer, pero solamente una de ellas respondió. La respuesta puso de manifiesto que, aunque esta parte hubiera importado una cantidad muy pequeña de truchas durante el período de investigación, no era normalmente un importador de truchas, sino de otros productos de la pesca. La cantidad de truchas importadas por esta empresa no era suficiente para que se la considerase globalmente representativa.
(196)
En una fase posterior, se dio a conocer otro importador que, sin embargo, no respondió al cuestionario. Este importador alegó que la imposición de derechos a las truchas procedentes de Turquía interrumpiría sus actividades de importación, pero no detalló esta alegación ni proporcionó ninguna información pertinente para la evaluación de cualquier posible impacto en su actividad empresarial, como por ejemplo la rentabilidad y los precios de importación y reventa.
(197)
Si bien no puede excluirse que los importadores no vinculados se vean afectados por la imposición de derechos compensatorios, el objetivo de estos derechos es restablecer la igualdad de condiciones en el mercado de la Unión. Existen también otras fuentes de suministro y los importadores de la Unión deberían poder cambiar sus fuentes de suministro en respuesta a la imposición de derechos. En general, la investigación no puso de manifiesto ningún efecto negativo significativo de la imposición de derechos a los importadores u operadores comerciales no vinculados en la Unión.
(198)
A la luz de lo anteriormente expuesto y a falta de otros datos de los importadores u operadores comerciales no vinculados, la Comisión concluyó en esta fase que la imposición de medidas no tendría ningún efecto negativo significativo en los importadores u operadores comerciales no vinculados.
3. Interés de los usuarios, los consumidores y los proveedores
(199)
En el anuncio de inicio, la Comisión invitó a los usuarios y a sus asociaciones representativas, así como a las organizaciones de consumidores representativas, a que se dieran a conocer. Además, la Comisión se puso en contacto con todas las partes conocidas pertinentes. Sin embargo, ninguna de estas partes se dio a conocer.
(200)
Una vez transcurrido el plazo indicado en el anuncio de inicio, dos partes que habían alegado ser proveedores de maquinaria a los productores/transformadores de truchas turcos se dieron a conocer.
(201)
Una de las partes alegó que la imposición de derechos tendría como consecuencia un incremento de los precios para los consumidores finales. Sin embargo, esta parte no fundamentó esta alegación. La investigación no puso de manifiesto ningún efecto negativo significativo de la imposición de derechos a los consumidores finales. Tal como se ha mencionado anteriormente, las organizaciones de consumidores no cooperaron y no proporcionaron ninguna información a partir de la cual hubiera podido evaluarse en detalle el impacto de las medidas. En cualquier caso, aunque los derechos compensatorios puedan tener un efecto en los precios de las importaciones, este posible incremento de precios puede quedar diluido, al menos en parte, a lo largo de la cadena de distribución, y, por lo tanto, cualquier incremento de precios para el consumidor final puede no ser significativo a nivel de los consumidores.
(202)
Además, el objetivo de los derechos compensatorios consiste en restablecer la igualdad de condiciones en el mercado de la Unión, pero no en restringir las importaciones de productos con precios justos en la Unión.
(203)
Teniendo en cuenta lo anterior, así como la falta de cooperación de los usuarios y las organizaciones de consumidores en la investigación y, en particular, el nivel de las medidas, la Comisión concluyó en esta fase que la imposición de medidas no tendría ningún efecto negativo significativo en los usuarios, los consumidores o los proveedores.
4. Conclusión sobre el interés de la Unión
(204)
Habida cuenta de lo anterior, la Comisión concluyó que, en esta fase de la investigación, no había ninguna razón convincente para llegar a la conclusión de que no redunda en interés de la Unión la imposición de medidas a las importaciones del producto afectado procedente de Turquía.
G. MEDIDAS COMPENSATORIAS PROVISIONALES
(205)
Con arreglo a las conclusiones alcanzadas por la Comisión sobre las subvenciones, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión, deberían imponerse medidas compensatorias provisionales para evitar que las importaciones subvencionadas ocasionen un perjuicio adicional a la industria de la Unión.
1. Nivel de eliminación del perjuicio (margen del perjuicio)
(206)
Para determinar el nivel de las medidas, la Comisión determinó en primer lugar el importe de los derechos necesarios para eliminar el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(207)
El perjuicio se eliminaría si la industria de la Unión pudiera cubrir sus costes de producción y obtener con las ventas del producto similar en el mercado de la Unión el beneficio antes de impuestos que pueda lograr razonablemente una industria de este tipo en condiciones normales de competencia, a saber, en ausencia de importaciones subvencionadas.
(208)
Las importaciones procedentes de Turquía empezaron a incrementarse en cantidades significativas principalmente en 2008, es decir, antes del período considerado. Por consiguiente, no se ha considerado representativa la rentabilidad obtenida por la industria de la Unión en 2010, al inicio del período considerado. Dado que, antes de 2008, la presión ejercida por las importaciones procedentes de Turquía no era sustancial en el mercado de la Unión, se consideró que podrían ser razonables los márgenes de beneficio obtenidos antes de ese período. Con arreglo a la denuncia, en 2006 y 2007 el sector de la cría de truchas de Dinamarca obtuvo un margen de beneficio que, por término medio, alcanzó o superó el nivel del 12 %. Por tanto, tomando como base este dato, se consideró que, en esta fase, un margen de beneficio del 12 % del volumen de negocios podía considerarse un nivel apropiado que la industria de la Unión podría esperar obtener en ausencia de subvenciones perjudiciales.
(209)
La Asociación de Exportadores del Egeo y un productor exportador alegaron que el objetivo de beneficio debería ser inferior al 12 % por los siguientes motivos: i) en anteriores investigaciones (salmón y trucha arco iris grande) los objetivos de beneficio utilizados eran más bajos, ii) el margen de beneficio realmente obtenido por la industria de la Unión al inicio del período considerado también era inferior, y iii) el margen de beneficio del 12 % únicamente hace referencia al sector de la cría de truchas de Dinamarca y no a toda la industria de la Unión, por lo que no era representativo. Por último, el productor exportador alegó, además, que debería utilizarse un margen de beneficio del 3 %, ya que un beneficio así se ajustaba al margen de beneficio medio de la industria alimentaria en su conjunto.
(210)
En primer lugar, en lo que respecta a la comparación con las investigaciones de la trucha grande y el salmón, debe señalarse que cada investigación debe alcanzar sus conclusiones en función de sus propios intereses. En este caso concreto, se disponía de información en el expediente de investigación de la presente investigación que se consideró razonable y que, por tanto, se utilizó.
(211)
En segundo lugar, el nivel del objetivo de beneficio de las ventas del producto similar en el mercado de la Unión debería ser el que pudiera lograr razonablemente una industria de este tipo en el sector en condiciones normales de competencia, es decir, en ausencia de importaciones subvencionadas. Dado que, durante el período considerado, e incluso antes, existían importaciones subvencionadas en cantidades sustanciales, no podía aceptarse que hubieran condiciones normales de competencia. El nivel de beneficio del 12 % se calculó sin una presencia sustancial de importaciones turcas en el mercado de la Unión y, por lo tanto, se consideró un objetivo de beneficio razonable en las circunstancias del presente caso en esta fase.
(212)
En tercer lugar, se consideró que el sector de la cría de truchas de Dinamarca era suficientemente representativo para el mercado de la Unión debido a que Dinamarca era uno de los principales países productores de trucha de la Unión. A falta de otra información disponible en esta fase, se utilizó para la determinación del nivel del objetivo de beneficio.
(213)
Por último, no se fundamentó la alegación de que el margen de beneficio general de la industria alimentaria era mucho menor. La Comisión consideró que, en cualquier caso, el margen de beneficio obtenido por el sector de la cría de truchas de Dinamarca debía tener mejor en cuenta las especificidades de esta industria y, por lo tanto, sería más apropiado. De hecho, la industria alimentaria está formada por una serie de subcategorías que corresponden a diferentes segmentos del mercado y que están sujetas a diferentes condiciones de mercado, que no son necesariamente aplicables al sector de la cría de truchas.
(214)
Por las razones anteriormente expuestas, la Comisión concluyó en esta fase que era razonable utilizar un margen de beneficio del 12 % del volumen de negocios.
(215)
A partir de ello, la Comisión calculó un precio no perjudicial del producto similar para la industria de la Unión deduciendo de los precios de venta en la Unión el margen real de beneficio obtenido durante el período de investigación, y sustituyéndolo por un margen de beneficio del 12 %.
(216)
A continuación, la Comisión determinó el nivel de eliminación del perjuicio tomando como base una comparación del precio de importación medio ponderado de los productores exportadores de Turquía incluidos en la muestra, según lo establecido en los cálculos de la subcotización de precios, con el precio medio ponderado no causante de perjuicio del producto similar vendido en el mercado de la Unión durante el período de investigación por los productores de la Unión incluidos en la muestra. Las posibles diferencias resultantes de esta comparación se expresaron como porcentaje de la media ponderada de los valores cif de importación.
(217)
El nivel de eliminación del perjuicio para «las empresas del anexo I» y para «todas las demás empresas» se define del mismo modo que el margen de subvención para estas empresas (véanse los considerandos 96 y 97).
2. Medidas provisionales
(218)
Deben establecerse derechos compensatorios provisionales a las importaciones de truchas arco iris (Oncorhynchus mykiss) vivas, con un peso inferior o igual a 1,2 kg cada una, o frescas, refrigeradas, congeladas y/o ahumadas en forma de pescado entero o sin cabeza, o en forma de filetes, originarias de Turquía, de conformidad con la regla del derecho inferior del artículo 12, apartado 1, del Reglamento de base. La Comisión ha comparado los márgenes de perjuicio y los márgenes de subvención. El importe de los derechos debe fijarse a nivel del margen de subvención más bajo.
(219)
Con arreglo a todo lo anterior, los tipos del derecho compensatorio provisional, expresados como porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, no despachado de aduana, deben ser los siguientes:
Empresa
Margen de subvención
Margen de perjuicio
Derecho compensatorio
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Otras empresas que cooperaron
8,2 %
26 %
8,2 %
Todas las demás empresas
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Las medidas compensatorias antes señaladas se establecen en forma de derechos ad valorem, es decir, a prorrata del valor de la importación.
(221)
Los tipos del derecho compensatorio especificados en el presente Reglamento en relación con las distintas empresas se han establecido a partir de las conclusiones de esta investigación. Por tanto, reflejaban la situación constatada durante la presente investigación con respecto a esas empresas. Esos tipos de derecho se aplican exclusivamente a las importaciones del producto afectado originario del país afectado y producido por las entidades jurídicas designadas.
(222)
Las importaciones del producto afectado producido por cualquier otra empresa no mencionada específicamente en la parte dispositiva del presente Reglamento, incluidas las entidades vinculadas a las empresas mencionadas específicamente, estarán sujetas al tipo del derecho aplicable a «todas las demás empresas». No estarán sujetas a ninguno de los tipos de derecho compensatorio individuales.
(223)
Una empresa puede solicitar la aplicación de estos tipos del derecho compensatorio individuales si cambia posteriormente el nombre de su entidad. La solicitud deberá dirigirse a la Comisión (12). La solicitud deberá incluir toda la información pertinente necesaria para demostrar que el cambio no afecta al derecho de la empresa a beneficiarse del tipo de derecho que se le aplica. En caso de que el cambio de nombre de la empresa no afecte a su derecho a beneficiarse del tipo de derecho que se le aplica, se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea un anuncio en el que se informará sobre el cambio de nombre.
(224)
Con objeto de reducir al mínimo el riesgo de elusión debido a la diferencia en los tipos de derechos, deben adoptarse medidas especiales para garantizar la aplicación de los derechos compensatorios individuales. Las empresas a las que se impongan derechos compensatorios individuales deberán presentar una factura comercial válida a las autoridades aduaneras de los Estados miembros. La factura deberá ajustarse a los requisitos establecidos en el anexo II. Las importaciones que no vayan acompañadas de dicha factura se someterán al derecho compensatorio aplicable a «todas las demás empresas».
(225)
Para garantizar un cumplimiento adecuado de los derechos compensatorios, el derecho residual para todas las demás empresas no se aplicará únicamente a los productores exportadores que no cooperaron en la presente investigación, sino también a los productores que no hicieron exportaciones a la Unión durante el período de investigación.
H. DISPOSICIONES FINALES
(226)
En aras de una buena gestión, la Comisión invitará a las partes interesadas a presentar observaciones por escrito y/o a solicitar una audiencia con la Comisión y/o el Consejero Auditor en litigios comerciales en un plazo fijo.
(227)
Las constataciones relativas a la imposición de derechos provisionales son provisionales y podrían ser modificadas en la fase definitiva de la investigación.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho compensatorio provisional a las importaciones de trucha arco iris (Oncorhynchus mykiss):
-
viva, de peso inferior o igual a 1,2 kg cada una, o
-
fresca, refrigerada, congelada y/o ahumada:
-
en piezas enteras (sin descabezar), con o sin branquias, eviscerada o no, con un peso inferior o igual a 1,2 kg cada una, o
-
descabezada, con o sin branquias, eviscerada o no, con un peso inferior o igual a 1 kg cada una, o
-
en forma de filetes de peso inferior o igual a 400 g cada uno,
clasificada actualmente en los códigos NC ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 y ex 0305 43 00 (códigos TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 y 0305430011) y originaria de Turquía.
2. Los tipos del derecho compensatorio provisional aplicable al precio neto franco frontera de la Unión, no despachado de aduana, del producto descrito en el apartado 1 y fabricado por las empresas indicadas a continuación serán los siguientes:
Empresa
Derecho compensatorio provisional
Código TARIC adicional
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. LtdŞti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.LtdŞti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.LtdŞti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Empresas incluidas en el anexo I
8,2 %
Todas las demás empresas
9,7 %
B999
3. La aplicación de los tipos de derecho individuales especificados para las empresas mencionadas en el apartado 2 estará condicionada a la presentación a las autoridades aduaneras de los Estados miembros de una factura comercial válida que cumpla los requisitos establecidos en el anexo II. En caso de que no se presente esta factura, será aplicable el derecho calculado para «todas las demás empresas».
4. A menos que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes pertinentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 30 del Reglamento (CE) no 597/2009, las partes interesadas podrán solicitar que se les informe de los principales hechos y consideraciones con arreglo a los cuales se adopta el presente Reglamento, dar a conocer su opinión por escrito y solicitar audiencia a la Comisión en el plazo de un mes a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
2. De conformidad con el artículo 31, apartado 4, del Reglamento (CE) no 597/2009, las partes afectadas podrán presentar sus observaciones sobre la aplicación del presente Reglamento en el plazo de un mes a partir de la fecha de su entrada en vigor.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El artículo 1 se aplicará durante un período de cuatro meses.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de octubre de 2014.