PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 470/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 28. listopadu 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 1205/2013 (dále jen „prozatímní nařízení“) (2) prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla z Čínské lidové republiky.
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 28. února 2013 na základě stížnosti podané jménem výrobců solárního skla, kteří představují více než 25 % celkové výroby v Unii (3).
(3)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik účastníků řízení k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byla zvážena ústní a písemná stanoviska účastníků řízení a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Všem účastníkům řízení Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR)“ a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem účastníkům řízení byla poskytnuta lhůta, během níž mohli k uvedeným konečným informacím předložit svá stanoviska.
(7)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
3. Výběr vzorku
(8)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v 7., 11. a 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyl jasně uveden celkový počet výrobců v Unii. Komise proto potvrzuje, že se přihlásilo osm výrobců v Unii, kteří byli také aktivní během období šetření. Nebyla zveřejněna totožnost žádného výrobce v Unii, s výjimkou jediného. V odpovědi na obecný informační dokument žadatel uvedl, že tři výrobci v Unii (Guardian, AGC a Centrosolar Glass) ukončili činnost a že čtvrtý podnik (Saint Gobain) podstatně omezil výrobu.
(9)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se metody výběru vzorku vyvážejících výrobců v ČLR a výrobců v Unii, potvrzují se prozatímní zjištění v 7. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(10)
Po přijetí prozatímního nařízení byla provedena inspekce v prostorách druhého spolupracujícího uživatele, konkrétně francouzské společnosti Viessmann Faulquemont SAS.
5. Procesní práva
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že mu nebyly poskytnuty dostatečné prozatímní informace, zejména ohledně dumpingu, cenového podbízení a výpočtu rozpětí újmy. Vzhledem k tomu bylo údajně porušeno jeho základní právo na obhajobu, jež je zaručeno základním nařízením (ES) č. 1225/2009, antidumpingovou dohodou WTO a Listinou základních práv Evropské unie.
(12)
K výpočtu dumpingového rozpětí vyvážející výrobce prohlásil, že při poskytnutí prozatímních informací nebyly uvedeny podrobnosti o výši úpravy uplatňované na náklady na povrchovou úpravu a na výrobu plavením (viz 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení) ani o procentu prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(13)
Toto tvrzení bylo akceptováno a Komise poskytla doplňující informace. Pokud nebylo možno poskytnout přesné údaje z důvodu jejich důvěrnosti, poskytla příslušná rozmezí.
(14)
Po poskytnutí konečných informací vyvážející výrobce uvedl, že poskytnuté údaje stále nejsou dostatečné a zejména že není jasné, zda byly při úpravě nákladů na povrchovou úpravu vzaty v úvahu náklady na jednostrannou povrchovou úpravu, oboustrannou povrchovou úpravu či obojí.
(15)
Jak je vysvětleno v 68. bodě odůvodnění, účastníci řízení nijak neprokázali, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Při výpočtu výše úpravy proto Komise mezi solárním sklem s jednostranným povlakem a solárním sklem s oboustranným povlakem nerozlišovala.
(16)
Ohledně újmy tentýž vyvážející výrobce namítl, že v jemu určeném dokumentu specifikujícím újmu byly z důvodu důvěrnosti prodejní i cílové ceny stanovené výrobci v Unii u dvou z celkem pěti typů výrobků označeny stupněm utajení „limited“ nebo bylo uvedeno pouze jejich rozmezí.
(17)
Společnost také tvrdila, že v tomto případě existuje vysoká úroveň důvěrnosti, takže je znám pouze název jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Společnost proto uvedla, že i když se u některých typů výrobku týkaly informace pouze jednoho či dvou výrobců v Unii, nebylo by nijak možné identifikovat tyto společnosti, a poskytnout v důsledku toho vyvážejícímu výrobci významnou konkurenční výhodu vůči jeho konkurentům v Unii, ať už samostatně nebo kolektivně.
(18)
Podle článku 20 základního nařízení je Komise povinna sdělit po zavedení prozatímních opatření podrobné údaje týkající se zásadních skutečností a úvah, na jejichž základě byla opatření uložena. Komise je však rovněž povinna podle článku 19 základního nařízení považovat za důvěrnou jakoukoli informaci, která je ze své povahy důvěrná nebo která byla důvěrně poskytnuta.
(19)
V tomto konkrétním případě byly skutečné prodejní a cílové ceny stanovené výrobci v Unii pro oba typy výrobků buď odstraněny, nebo nahrazeny rozmezím, jelikož informace o jednom typu výrobku pochází pouze od jednoho nebo dvou výrobců v Unii. Navíc je v tomto odvětví obecně známo, že tento konkrétní typ výrobku nevyrábí žádný jiný výrobce v Unii. Komise proto považuje tyto informace za informace důvěrné povahy, neboť jejich prozrazení by znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenty a/nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele těchto informací. Stejné informace byly navíc odstraněny i u druhého typu výrobku, aby se zabránilo odvození údajů o prvním typu výrobku z celkových údajů, které jsou k dispozici.
(20)
Po poskytnutí konečných informací společnost zopakovala svou námitku, že informace o výpočtu rozpětí újmy byly poskytnuty v nedostatečném a nesprávném rozsahu. Konkrétně si stěžovala, že není jasné, jak byl vybrán druhý typ výrobku, o němž byly odstraněny údaje. Komise proto upřesňuje, že výběr byl proveden čistě náhodně.
(21)
Společnost navrhla vyřešit údajně nedostatečné poskytnutí informací tak, že by se její právníci setkali s útvary Komise a podrobně s nimi projednali dumping a výpočet rozpětí újmy, aniž by si pořídili kopii jakýchkoli důvěrných dokumentů, nebo že by jim byl udělen přístup do datové místnosti v prostorách Komise, kde by si mohli dělat poznámky.
(22)
Komise nemohla této žádosti vyhovět. Aby mohli právní zástupci společnosti ověřit výpočty, musely by být poskytnuty přesné údaje z jedné nebo dvou společností. To nebylo možné, jelikož Komise je povinna zachovat důvěrnost těchto údajů podle článku 19 základního nařízení.
(23)
Komise navíc v konečných informacích výslovně uvedla, že společnost se může v souvislosti s jakýmikoli otázkami týkajícími se práva na obhajobu - jako je přístup ke spisu - obrátit na úředníka pro slyšení v rámci jeho mandátu (4). Ve lhůtě pro předložení stanovisek k poskytnutí konečných informací však společnost žádost o intervenci úředníka pro slyšení nepodala.
(24)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení, že mohla být porušena procesní práva dotyčného vyvážejícího výrobce.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(25)
Podle 26. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je dotčeným výrobkem solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, obecně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek v současnosti spadá pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
(26)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, by z definice výrobku mělo být vyloučeno zahradnické sklo, které má stejné technické vlastnosti jako solární sklo popsané v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Za prvé, podle vývozce jsou fyzické vlastnosti zahradnického skla zcela odlišné od vlastností solárního skla: i) zahradnické sklo má různou velikost podle požadavků zákazníků, zatímco solární sklo se vyrábí v určitých pevně daných velikostech; ii) zahradnické sklo může mít oboustranný povlak, ale solární sklo pro fotovoltaické moduly oboustranný povlak nemá. Za druhé, zahradnické sklo má údajně jiné využití, neboť jej nelze použít pro výrobu fotovoltaických modulů ani fototermických kolektorů.
(27)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Zaprvé, skutečnost, že solární sklo používané při výrobě skleníků má jinou velikost než solární sklo používané pro fotovoltaické moduly nebo fototermické kolektory, je irelevantní, protože požadavky na velikost se mohou lišit jak u fotovoltaických modulů, tak v případě skleníků. Jakékoli vyloučení výrobku na tomto základě by navíc mohlo vyvolat obcházení antidumpingových opatření. Za druhé, na trhu se jako zahradnické sklo prodává nejen solární sklo s oboustranným povlakem, ale i sklo bez povlaku nebo sklo s jednostranným povlakem. Kromě toho, jak je objasněno v 68. bodě odůvodnění, sklo s oboustranným povlakem se používá jak pro fotovoltaické moduly, tak pro fototermické kolektory. Tato fyzická vlastnost proto nemůže odlišovat solární sklo používané pro zahradnické účely od jiného použití. Dále nelze vyloučit, že solární sklo určené pro výrobu skleníků bude použito k výrobě fotovoltaických modulů a/nebo fototermických kolektorů.
(28)
Po poskytnutí informací jeden dovozce tvrdil, že skutečnost, že z působnosti šetření nebylo vyňato solární sklo, které lze použít jako nábytkářské sklo, způsobuje společnostem administrativní zátěž a průtahy. Důvodem je fakt, že společnosti musí zasílat protokoly o zkouškách celním orgánům v Unii pokaždé, když tyto orgány rozhodují, zda se na dovážené zboží vztahují určitá opatření.
(29)
Komise se domnívá, že tyto typy skla by neměly být z působnosti šetření vyloučeny, protože solární sklo může mít zahradnické a nábytkářské využití. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti škodlivému účinku dumpingového dovozu je třeba zamezit mezerám, které by umožňovaly obcházení opatření. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže, která byla dotčenému dovozci zřejmě způsobena.
(30)
Další vyvážející výrobce tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože jím vyráběné sklo se používá ve stavebnictví a při výrobě skleníků. Dále uvedl, že plavené sklo se nepoužívá k výrobě fotovoltaických modulů. Na základě argumentů, které předložila v 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, však Komise potvrzuje, že plavené sklo vykazuje stejné technické vlastnosti jako solární sklo, jak jsou uvedeny v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Dále platí, že plavené sklo vyrábí jak výrobní odvětví Unie, tak vyvážející výrobci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu. (5) Tvrzení se proto zamítá.
3. Závěry
(31)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se závěry učiněné v 26. až 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(32)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce uvedl, že Komise pochybila zamítnutím jeho žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Stejná žádost týkající se zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla ve 43. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
Vyvážející výrobce tvrdil, že výhody preferenčních daňových režimů a grantů nepředstavují významnou část jeho obratu. V této souvislosti je třeba připomenout, že na tyto a další námitky již Komise reagovala v dopise vývozci ze dne 13. září 2013, v němž k zacházení jako v tržním hospodářství oznámila své stanovisko. Zdůraznila zejména, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení se proto zamítá.
(34)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje zjištění, že všechny žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství je nutno zamítnout, jak je stanoveno v 34. až 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
2.1 Volba srovnatelné země
(35)
V prozatímním nařízení bylo v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako vhodná srovnatelná země zvoleno Turecko. Jeden vyvážející výrobce namítal, že Turecko není pro účely stanovení běžné hodnoty vhodnou srovnatelnou zemi, protože v této zemi existuje pouze jeden výrobce solárního skla a na turecký trh se prakticky žádné solární sklo nedováží. Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že ziskové rozpětí na tureckém domácím trhu solárního skla je obzvlášť vysoké, čímž dochází k umělému zvýšení běžné hodnoty. Stejný vyvážející výrobce navíc podotkl, že se na solární sklo vyráběné v Turecku nepoužívá žádná technologie povrchové úpravy a že se v Turecku nevyrábí žádné solární sklo plavením. V důsledku toho nemohou být z tureckého domácího trhu s obdobným výrobkem získány klíčové prvky nutné pro stanovení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce proto namítal, že jako základ pro určení běžné hodnoty by se namísto toho měly použít ceny v Unii.
(36)
Za prvé, Komise připomíná, že v Turecku neexistují žádné významné překážky obchodu s obdobným výrobkem. Nelze tudíž vyvozovat závěr, že je turecký trh solárního skla uzavřen mezinárodnímu obchodu. Trh je naopak otevřený a cena obdobného výrobku na domácím trhu je stanovována volnou interakcí nabídky a poptávky.
(37)
Za druhé, pokud jde o tvrzení o zvláště vysokých ziscích na domácím tureckém trhu, Komise zdůrazňuje, že v období šetření nezaznamenala na tureckém trhu s obdobným výrobkem, že by se ve srovnání se ziskovým rozpětím dosahovaným výrobci v Unii objevovalo během posuzovaného období nadměrné ziskové rozpětí.
(38)
Za třetí, z nedostatku určitých typů výrobku v třetí zemi nelze vyvozovat, že tato země není vhodnou srovnatelnou zemí. Naopak, čl. 2 odst. 3 základního nařízení stanoví, že pokud se na domácím trhu určité druhy výrobku vůbec neprodávají, určí Komise běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk. Podíl povrchové úpravy a výroby plavením na celkových nákladech vycházel z ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie.
(39)
S ohledem na výše uvedené se tvrzení, že Turecko není vhodnou srovnatelnou zemí, zamítá.
(40)
Komise rovněž nemůže akceptovat tvrzení, že běžná hodnota měla být stanovena na základě cen skutečně zaplacených v Unii. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení může Komise pro určení běžné hodnoty použít ceny v Unii, pouze není-li možné určit tuto hodnotu na základě údajů z vhodné srovnatelné země. Jelikož bylo zjištěno, že vhodná srovnatelná země s dostatečnou spoluprací výrobce existuje, musela Komise určit běžnou hodnotu na základě údajů z této srovnatelné země a nemohla použít ceny v Unii (6).
(41)
Komise potvrzuje výběr Turecka jako srovnatelné země ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
2.2 Běžná hodnota
(42)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise pochybila při stanovení běžné hodnoty, protože vycházela pouze ze ziskového prodeje ve srovnatelné zemi a připočetla hypotetické ziskové rozpětí k neziskovému prodeji.
(43)
Komise potvrzuje, že ke stanovení běžné hodnoty, jak je vysvětlena v 61. a 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jak požaduje čl. 2 odst. 4 základního nařízení, ověřila, že nejméně 80 % prodeje všech typů obdobného výrobku na tureckém domácím trhu bylo ziskových. Z tohoto důvodu byl pro stanovení běžné hodnoty vzat v úvahu veškerý prodej na tureckém domácím trhu, tzn. ziskový i neziskový. Toto tvrzení je tudíž neopodstatněné a jako takové bylo zamítnuto.
(44)
Jelikož ke stanovení běžné hodnoty nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se zjištění uvedená v 58. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Vývozní cena
(45)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska ohledně vývozních cen, potvrzuje se 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Srovnání
(46)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise chybně upravila jeho vývozní cenu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Argumentoval tím, že výrobce a s ním spojený obchodník tvoří jeden hospodářský subjekt a že je taková úprava tedy vyloučena. V každém případě považuje výši úpravy za příliš vysokou, neboť Komise vycházela ze skutečné přirážky, která byla namísto za obvyklých podmínek stanovena na základě dohody o převodních cenách. Namísto toho měla Komise provést případné úpravy na základě odhadu přirážky stanovené za obvyklých podmínek mezi výrobcem a dovozcem, který s ním není ve spojení.
(47)
Šetřením bylo zjištěno, že tento vyvážející výrobce měl plně funkční vývozní oddělení, které sjednávalo prodejní podmínky s odběrateli v Unii, zadávalo objednávky na výrobu, organizovalo a uskutečňovalo dopravu konečného výrobku zákazníkům v Unii, včetně dodacích dokladů, provádělo celní odbavení vyváženého zboží a připravovalo prodejní doklady. Skutečně tedy nedošlo k duplikaci úkolů vyvážejícího výrobce a obchodníka ve spojení, které souvisejí s vývozem. Vyvážející výrobce však vydával prodejní faktury obchodníkovi, který následně vydal prodejní fakturu odběrateli v Unii za smluvní cenu. Obchodník ve spojení inkasoval platbu, odečetl přirážku a zbývající částku vyplatil vyvážejícímu výrobci.
(48)
Komise je proto toho názoru, že obchodníka ve spojení nelze považovat za interní prodejní oddělení ani v případě, že by tyto dvě společnosti byly považovány za jeden hospodářský subjekt, a že je tudíž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) plně odůvodněná. Navíc vzhledem k tomu, že provedená úprava odráží přirážku skutečně naúčtovanou mezi společnostmi ve spojení, není důvod nahrazovat ji jinou teoretickou částkou. Tvrzení se proto zamítá.
(49)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že má mnohem vyšší výrobní kapacitu než výrobní odvětví Unie, a že má tedy výhodu v podobě nižších nákladů při výrobě dotčeného výrobku. Podle výrobce by proto Komise měla přihlédnout k této výhodě plynoucí z jeho nižších výrobních nákladů a provést nezbytnou úpravu.
(50)
Komise nemůže toto tvrzení uznat. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné právní ustanovení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Za druhé, nebylo prokázáno, že nižší náklady v důsledku vyšších výrobních kapacit by ovlivnily ceny nebo srovnatelnost cen ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. I kdyby rozdíl v nákladech mohl být prokázán, není zřejmé, jak se to odráží v konečné ceně, ani zda tento rozdíl není kompenzován rozdílem v jiných nákladech.
(51)
Kromě toho se výhoda uváděná vyvážejícím výrobcem týká toho, že jeho výrobní náklady mají být nižší než náklady výrobního odvětví Unie. V této souvislosti je třeba připomenout, že vyvážejícímu výrobci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a jeho náklady tudíž nebyly ověřeny. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanovila Komise běžnou hodnotu na základě skutečných cen a/nebo nákladů výrobce ve srovnatelné zemi, protože ceny a náklady v zemích bez tržního hospodářství nejsou výsledkem tržních sil, a proto je nelze považovat za spolehlivý ukazatel tržních cen či nákladů.
(52)
Jeden vyvážející výrobce v ČLR uvedl, že by Komise měla upravit vývozní cenu ze závodu u jednoho z jeho konkurentů tak, že z ní odečte poplatek za služby a licenční poplatek, které měl tento konkurent zaplatit třetí straně.
(53)
Tuto námitku Komise zamítá. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné ustanovení základního nařízení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Zadruhé, i kdyby se toto tvrzení dalo považovat za spadající do působnosti čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, které stanoví úpravy týkající se nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů, uvedené ustanovení nesouvisí s poplatky za služby nebo náklady v souvislosti s licenční dohodou. Tyto náklady představují obchodní náklady, které běžně vznikají výrobci zboží používajícímu licenci na technologie získanou od třetí strany bez ohledu na to, zda se zboží vyváží či prodává na domácím trhu. Náklady by proto měly být promítnuty do konečné ceny jak při vývozu, tak v případě tuzemského prodeje. Náklady tedy nemohou ovlivnit srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty. Úprava podle čl. 2 odst. 10 proto není odůvodněná a tvrzení se zamítá.
(54)
Jak je stanoveno v 67. a 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly u jednotlivých společností provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. Po uložení prozatímních opatření však Komise zaznamenala administrativní opomenutí týkající se úpravy DPH. Toto opomenutí bylo odpovídajícím způsobem opraveno za účelem výpočtu dumpingu uvedeného v tabulce ve 169. bodě odůvodnění.
(56)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty nebylo u jednoho typu výrobku správně provedeno. Tato námitka je řešena v 67. a 68. bodě odůvodnění.
2.5 Dumpingová rozpětí
(57)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje se metoda použitá pro výpočet dumpingového rozpětí uvedená v 69. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(58)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v antidumpingovém dotazníku chybně vyplnil nesprávné hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné) v mnoha případech prodeje dotčeného výrobku na vývoz do EU. Nahlášené hodnoty CIF byly příliš nízké, čímž došlo ke zvýšení dumpingového rozpětí společnosti i jejího rozpětí újmy.
(59)
Komise žádost důkladně posoudila. Platnost tvrzení ověřila tím, že zkontrolovala a na místě ověřila ceny CIF v příslušných transakcích s dovozcem z EU. Tvrzení bylo proto uznáno.
(60)
S ohledem na úpravy provedené v běžné hodnotě a vývozní ceně, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, stanoví se tato konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
84,7 %
Všechny ostatní společnosti
90,1 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(61)
Nebyla předložena žádná stanoviska k definici výrobního odvětví Unie a výrobě v Unii. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 75. až 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(62)
Po poskytnutí prozatímních informací byly údaje o objemu prodeje uskutečněném výrobci v Unii zařazenými do vzorku, které předložil žadatel, aktualizovány s použitím údajů od těchto výrobců. Tabulka 1 byla náležitě opravena (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Vzhledem ke skutečnosti, že ke spotřebě v Unii nebyla předložena žádná stanoviska, se tudíž potvrzuje trend spotřeby v Unii stanovený v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
OŠ
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
3. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(63)
Kvůli opravě objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) bylo nutno opravit i podíl dovozu z dotčené země na trhu (viz tabulka 2). Opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů, jež obsahovalo prozatímní nařízení.
(64)
Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 83. až 87 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 2
Objem prodeje (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
4. Cenové podbízení
(65)
Způsob, jakým bylo určeno cenové podbízení v období šetření, je uveden v 88. a 89. bodě prozatímního nařízení. Vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu, byly porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jednalo se o dovozní ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 % až 15 % v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(66)
Porovnání cen bylo provedeno podle čísla typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeného v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku z dumpingového dovozu.
(67)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že u jednoho typu výrobku nebylo porovnání cen správně provedeno. Namítali zejména, že solární sklo s oboustranným povlakem mělo být porovnáváno odděleně od solárního skla s jednostranným povlakem. Náklady na výrobu solárního skla s oboustranným povlakem a jeho cena jsou údajně mnohem vyšší než u solárního skla. Dále uvedli, že solární sklo s oboustranným povlakem má „obvykle“ mnohem vyšší koeficient solární propustnosti než solární sklo s jednostranným povlakem. A konečně, podle jednoho výrobce se ve fotovoltaických modulech solární sklo s oboustranným povlakem vůbec nepoužívá, protože je mnohem dražší než solární sklo s jednostranným povlakem, ale přitom má stejný koeficient solární propustnosti jako solární sklo s jednostranným povlakem používané pro výrobu těchto modulů. U solárních termických zařízení má být vyšší propustnost dosahovaná solárním sklem s oboustranným povlakem naopak důležitá, protože značně zvyšuje účinnost těchto zařízení.
(68)
Komise zamítá námitky předložené vyvážejícími výrobci z těchto důvodů: Za prvé, kromě obecných argumentů vyvážející výrobce nijak neprokázal, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Výrobní odvětví Unie naopak tvrdilo, že se výrobní náklady liší v závislosti na použité technologii povrchové úpravy a že sklo s oboustranným povlakem není nutně dražší než sklo s jednostranným povlakem, což platí i naopak. Za druhé, sklo s oboustranným povlakem může skutečně dosahovat vyšší solární propustnost než solární sklo s jednostranným povlakem (sklo s oboustranným povlakem má maximální solární propustnost 98 %, zatímco sklo s jednostranným povlakem až 95 %) a tato technická vlastnost je důležitá pouze pro solární termická zařízení, ale pro fotovoltaické moduly je irelevantní. Nicméně v rozporu s tím, co tvrdí vyvážející výrobce, se solární sklo s oboustranným povlakem prodává i výrobcům fotovoltaických modulů, které dokonce představují jeho hlavní trh. V období šetření prodalo výrobní odvětví Unie sklo s oboustranným povlakem do fototermických kolektorů v zanedbatelném množství (méně než 1 % veškerého prodeje skla s oboustranným povlakem; všechno ostatní sklo se prodalo do fotovoltaických modulů).
(69)
Co se týče nákladů po dovozu, po poskytnutí prozatímních informací byla obdržena dvě stanoviska. V prvním stanovisku žadatel tvrdil, že úpravy nákladů o náklady na celní odbavení, daně, manipulaci a nakládku by měly být v mnohem nižší sazbě, tj. 0,26 EUR/m2 pro náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku s připočtením 3% daně, namísto použité sazby 0,40 EUR/m2 s připočtením 3% daně.
(70)
Druhé stanovisko předložil vyvážející výrobce, podle nějž nebyly poskytnuty podrobněji rozdělené informace kromě celkové částky 0,40 EUR/m2 pokrývající náklady na manipulaci, poplatky za celní odbavení a náklady na dočasné uskladnění dovážených výrobků v místě dovozu. Rovněž namítal, že nebyla vysvětlena kritéria pro určení toho, zda je úprava považována za přiměřenou, či nikoli.
(71)
Dotčené úpravy uplatněné Komisí vycházejí z ověřených údajů obdržených od dovozců solárního skla vyráběného v ČLR a odrážejí skutečné vážené průměrné náklady vzniklé při dovozu dotčeného výrobku během období šetření. Žadatel ale předložil prohlášení o pravidelných standardních poplatcích účtovaných nezávislým zasílatelem za dovoz z Číny ve standardních námořních kontejnerech. Toto prohlášení není platným důkazem o skutečných poplatcích, které účtovali zasílatelé za dovoz dotčeného výrobku v období šetření. V důsledku toho se námitka předložená žadatelem zamítá.
(72)
Pokud jde o námitku vyvážejícího výrobce, částka 0,40 EUR/m2 nemohla být podrobněji rozdělena, neboť se jedná o vážený průměr vypočtený na základě četných skutečných faktur vystavených v období šetření dovozu čínského solárního skla v různých přístavech EU. Skutečné náklady po dovozu se tedy liší podle vstupního přístavu v EU, typu výrobku, použití dočasného uskladnění v místě dovozu atd.
(73)
A dále, úprava nákladů po dovozu provedená Komisí v prozatímním nařízení se považuje za přiměřenou, neboť vychází z ověřených skutečných faktur za dovoz čínského solárního skla, které platili nezávislí dovozci.
(74)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k metodice použité pro výpočet cenového podbízení, metoda porovnání cen vysvětlená v 89. a 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5. Makroekonomické ukazatele
(75)
Jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pro účely analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období byly analyzovány na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie a vztahujících se na všechny výrobce v Unii, kteří se přihlásili během šetření.
(76)
Podle jednoho vyvážejícího výrobce Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení, protože újmu analyzovala na základě dvou samostatných a údajně nekonzistentních souborů údajů, a sice makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že nekonzistentnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlnosti a objektivitě celkové představy o újmě.
(77)
Po poskytnutí konečných informací tato společnost své tvrzení zopakovala. Dále uvedla řadu předchozích šetření, kdy měly orgány Unie nejednotně zařadit různé soubory údajů buď do makroekonomických, nebo naopak do mikroekonomických údajů.
(78)
Komise nemůže tuto námitku uznat. Tato metodika se používá v případech výběru vzorku, aby se analyzovala situace výrobního odvětví Unie a vyhodnotil nejen vývoj zobrazovaný vzorkem, ale i vývoj výrobního odvětví Unie jako celku. Všechny činitele uvedené v čl. 3 odst. 5 základního nařízení byly při analýze vzaty v úvahu. Závěr ohledně újmy je rovněž vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla proto provedena v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(79)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné v 90. až 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Pokud jde o makroekonomické ukazatele analyzované Komisí v 95. až 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, z důvodu opravy prodeje uskutečněného výrobním odvětvím Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně pozměnil podíl výrobců v Unii na trhu (viz tabulka 5). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 95. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
6. Mikroekonomické ukazatele
(81)
Po poskytnutí prozatímních informací byly aktualizovány jednotkové výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tabulka 7 byla tedy částečně změněna (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 106. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
7. Závěr ohledně újmy
(82)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 124. až 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinek dumpingového dovozu
(83)
Ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z ČLR. Tento závěr napadlo několik účastníků řízení, kteří tvrdili, že neexistuje žádná rozumná a ucelená časová souvislost mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země. Důvodem má být skutečnost, že dovoz z ČLR se mezi rokem 2009 a 2011 výrazně zvýšil. Průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 navíc činila 4,96 EUR/m2, což je částka blízká stavu z roku 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Podle názoru těchto účastníků je závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičtena čínskému dovozu v roce 2012, v rozporu se zjištěními tohoto odvětví, že čínský dovoz neměl žádný negativní dopad v předchozím roce, zejména pokud jde o ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(85)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření vzrostl dovoz o 596 % a jeho podíl na trhu vzrostl o 321 %. Dovozní ceny poklesly v posuzovaném období o 27,2 %.
(86)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo pouze mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému nárůstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V roce 2011 však výrazně vzrostla spotřeba solárního skla v Unii, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření se sice spotřeba snížila o něco více než 19 %, ale objem čínského dovozu se oproti roku 2011 dále zvýšil o více než 35 %. To jasně prokazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie v období šetření a silným nárůstem dumpingového čínského dovozu. Logicky trvá nějakou dobu, než výrobci v Unii pocítí některé negativní účinky nárůstu dumpingového dovozu (například ztrátu klientů, finanční ztráty, snížení návratnosti investic a peněžních toků atd.). Tvrzení se proto zamítá.
(87)
Po poskytnutí konečných informací titíž účastníci tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a dumpingovým čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, aniž by se zohlednil vývoj zaznamenaný v tomto období.
(88)
Komise také analyzovala vývoj v průběhu posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie i přes silný nárůst dovozu z ČLR ještě ziskové, nijak neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a čínským dumpingovým dovozem.
(89)
V období šetření se spotřeba snížila o něco více než o 19 %, zatímco čínští vyvážející výrobci:
-
zvýšili svůj podíl na trhu o 12,4 procentního bodu oproti roku 2011, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu klesl o 12,3 procentního bodu,
-
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 % v porovnání s 32 % poklesem prodeje výrobního odvětví Unie a
-
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie až o 26,7 %, čímž přispěly ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(90)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že dumpingový dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(91)
Jelikož ohledně účinku dumpingového dovozu nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Dovoz z třetích zemí
(92)
Kvůli opravě údajů o objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně změnil podíl dovozu z třetích zemí na trhu (viz opravená tabulka 11 níže). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení.
(93)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 134. až 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Zdroj: Glass for Europe, odpovědi žadatele a výrobců v Unii na dotazník.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(94)
Jeden účastník řízení zpochybnil zjištění Komise uvedené ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (tj. USA, Kanada). Podle názoru účastníka řízení je takovýto závěr neodůvodněný, protože k čínskému vývozu docházelo i v roce 2011, a tedy neexistuje důvod, proč by měl mít dopad pouze v roce 2012. Dále se účastník řízení domnívá, že skutečným důvodem nízkého prodeje na vývoz je skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné a v okamžiku poklesu cen na světovém trhu si nedokázalo udržet konkurenceschopnost. V důsledku toho účastník řízení tvrdil, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii v období šetření prohloubil způsobenou újmu.
(95)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V 2012 došlo k dalšímu poklesu, a to na 5 %.
(96)
Komise tato tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Trh Unie je stále jedním z největších na světě a zůstává na rozdíl od třetích zemí hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie. Solární sklo je navíc poměrně těžké a křehké, což se promítá do vícenákladů na dálkovou přepravu (kvůli rozbití a korozi). Z informací, které Komise získala z odpovědí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku na dotazník, vyplývá, že ceny čínského vývozu do hlavních exportních destinací výrobního odvětví Unie byly skutečně velmi nízké a v období šetření v porovnání s rokem 2011 ještě klesly. To ukazuje, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména neustále zlevňovaným čínským vývozem, a to i na trzích třetích zemí, jak se potvrdilo během šetření.
(97)
Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení tvrdil, že se šetření týkalo pouze trhu Unie a neposuzovalo žádné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(98)
I za předpokladu, že by zjištění ze strany orgánů EU byla správná, kromě toho údajně přičítala dumpingovému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí proto nebyl dumpingovým dovozem do EU a jako takový měl být kvalifikován jako jiný činitel, jehož škodlivé účinky se neměly připsat dumpingovému dovozu.
(99)
Tuto námitku Komise zamítá. Neprověřovala totiž, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Na základě vývozních cen do třetích zemí předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku pouze stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(100)
Ve stejném duchu Komise analyzovala pokles cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřičítala jej dumpingovému dovozu do Unie. Tento fakt byl pouze použit jako možné vysvětlení snižujícího se vývozu výrobního odvětví Unie do hlavních vývozních trhů v třetích zemích v souvislosti se skutečností, že tyto trhy nikdy nebyly hlavní trhy pro výrobní odvětví Unie. Dokonce i v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(101)
Proto se potvrzuje závěr uvedený ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, totiž že horší vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby, kapacita a využití kapacity
(102)
Jeden účastník řízení tvrdil, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl pokles spotřeby v Unii. To je údajně jediný činitel, který zjevně poprvé poklesl v roce 2012 a s nímž lze přiměřeně spojit újmu, zatímco čínský dovoz byl zahájen již v roce 2011 za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012. Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení své tvrzení zopakoval.
(103)
V roce 2012 se spotřeba ve srovnání s předchozími roky skutečně snížila. Komise však provedla analýzu od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v uvedeném období vzrostla spotřeba Unie celkem o 65 %. Během posuzovaného období podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně klesal, tj. celkem o 25,7 %, naproti tomu podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k 596 % nárůstu čínského dovozu.
(104)
Kromě toho se v období šetření spotřeba v Unii stále pohybovala na úrovni srovnatelné s rokem 2010, ale v roce 2010 dosáhlo výrobní odvětví Unie přiměřeného zisku (jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení). Pokles spotřeby v Unii v období šetření tudíž sám o sobě nemohl vyvolat ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v tomto období. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto mezi roky 2010 až 2012 snížil o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu vzrostl během téhož období o 318 %. Konečně, pokud by pokles spotřeby v období šetření způsobil újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl by zasáhnout i čínský dovoz. To se zjevně nestalo. V období šetření čínský dovoz naopak významně vzrostl, jak z hlediska objemu, tak i podílu na trhu.
(105)
Komise proto toto tvrzení zamítá a potvrzuje závěry učiněné ve 141. a 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(106)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie uvedenou v tabulce 4 prozatímního nařízení, Komise zastává názor, že její zvyšování jasně vykazovalo stejnou tendenci jako zvyšování spotřeby v Unii do roku 2011.
(107)
Komise rovněž stanovila, že hlavním důvodem zvýšení výrobní kapacity o 12,5 % mezi rokem 2011 a koncem období šetření byl vstup jedné společnosti na trh solárního skla, ačkoli se výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu během stejného období mírně snížila.
(108)
Komise proto zastává názor, že vývoj kapacity výrobního odvětví Unie celkově vykazoval stejný trend jako vývoj spotřeby v Unii. Podle Komise tedy vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na počátku posuzovaného období a udržela se vysoko i během období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(109)
Po poskytnutí konečných informací několik účastníků tvrdilo, že Komise nezohlednila nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinu újmy. Během posuzovaného období nebylo podle jejich názoru zvýšení kapacity odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie zaznamenávalo neustálý obrovský rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, jež bránil ekonomické životaschopnosti. Podle jednoho účastníka řízení přispěla ke způsobené újmě také skutečnost, že na trh vstoupil mezi rokem 2011 a koncem období šetření nový subjekt, který zvýšil konkurenci na domácím trhu.
(110)
Účastník řízení rovněž tvrdil, že klesající spotřeba v Unii a zvýšení výrobní kapacity ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedly k nízké míře využití kapacity. Tato nízká míra využití způsobila vysoké fixní náklady, které podle účastníka řízení vážně zasáhly odvětví solárního skla odvětví v Unii.
(111)
Komise podotýká, že úroveň kapacity celého odvětví v Unii převyšovala celkovou spotřebu v Unii během celého posuzovaného období. To však nezabránilo výrobcům Unie zařazeným do vzorku dosahovat zisku během dvou let před obdobím šetření, zatímco jen v období šetření jim vznikla významná ztráta ve výši 14,5 %.
(112)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla pouze o 4 % mezi lety 2010 a 2011 a o 2,6 % mezi rokem 2011 a obdobím šetření, což vedlo k mírnému celkovému zvýšení o 6,7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(113)
Rozdíl mezi spotřebou a kapacitou tedy existoval během celého posuzovaného období, a přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze jím vysvětlit obrovské ztráty vzniklé během období šetření společnostem zařazeným do vzorku. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky životaschopná.
(114)
K tvrzení, že nový účastník na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt sice měl instalovanou vysokou kapacitu, ale v období šetření vykazoval velmi malou výrobu a prodej, v rozmezí 2 % celkového prodeje v EU. Jeho vstup tedy neměl téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, pouze výrazně navýšil údaje o kapacitě a využití kapacity v tomto odvětví. Bez údajů této společnosti totiž kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 poklesla.
(115)
Kromě toho šetření neprokázalo, že by fixní náklady měly na odvětví solárního skla silný vliv. Ve skutečnosti se v období šetření pohybovaly průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v rozmezí 25 % až 35 % celkových výrobních nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozmezí. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření měla na výrobní náklady samozřejmě dopad, který však nebyl významný a nevysvětluje vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se ziskem dosaženým v předchozích letech. A dále, míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, ale v období šetření stále dosahovala úrovně 65 %.
(116)
V neposlední řadě Komise se ve své analýze rovněž zohlednila, že instalovaná kapacita může být upravena pro výrobu jiných typů skla, na které se toto šetření nevztahuje. I vzhledem k tomuto faktoru Komise proto nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita není ekonomicky životaschopná.
(117)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení předložená tímto účastníkem řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, výrobní kapacity a využití kapacity během posuzovaného období, ať byl analyzován jednotlivě nebo souhrnně, nenarušoval zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(118)
Dva účastníci namítli, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku také pokles spotřeby solárních modulů a ztráty, které utrpělo toto výrobní odvětví na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Finanční potíže výrobců solárních panelů měly zasáhnout trh solárního skla na přelomu let 2011 a 2012, protože mezi těmito dvěma událostmi byla nutně časová prodleva.
(119)
Stejná tvrzení zopakoval jeden účastník řízení po poskytnutí konečných informací.
(120)
Ve 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise skutečně zjistila, že trendy pozorované v odvětví solárních modulů mají významný dopad na spotřebu solárního skla, protože kolem 80-85 % solárního skla se prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem). Nicméně podle 143. a 144. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se spotřeba solárních modulů v posuzovaném období, tj. 2009-2012, neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010. (7) Kromě toho bylo zjištěno, že škrty v zaručených výkupních cenách na konci roku 2011 a na počátku roku 2012 nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy solárních modulů a zjištěnou podstatnou újmou (8), protože poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 relativně vysoká.
(121)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že úroveň spotřeby solárních modulů nemůže být sama o sobě považována za tak silný faktor, aby narušila zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(122)
Podobně platí, že jelikož poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, stejně tak nemůže být dopad zhoršení finanční situace výrobců solárních modulů, k němuž došlo koncem roku 2011 a počátkem roku 2012, na spotřebu solárního skla sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(123)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, závěr učiněný ve 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.5 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(124)
Vzhledem k výše uvedenému Komise potvrzuje svá zjištění uvedená ve 130. až 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tedy že v období šetření docházelo k dumpingovému dovozu dotčeného výrobku z dotčené země za ceny, které se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie. Dále platí, že mezi nárůstem objemu dumpingového dovozu a zhoršením situace výrobního odvětví Unie existuje zjevná časová souvislost. Dumpingový dovoz přímo konkuroval výrobě odvětví Unie a v důsledku toho v posuzovaném období výrobní odvětví Unie ztrácelo ziskovost a podíl na trhu. Další možné příčiny újmy byly analyzovány výše, ale u žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nebylo shledáno, že by narušovala zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(125)
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, jež by mohly změnit tento závěr, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k závěru ohledně příčinné souvislosti, potvrzuje Komise 145. a 146. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jelikož ohledně zájmu výrobního odvětví Unie nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 148. až 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(127)
Jelikož ohledně dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 152., 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dodavatelů surovin
(128)
Jelikož ohledně zájmu dodavatelů surovin nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(129)
Přihlásil se jeden uživatel, který uvedl, že antidumpingová opatření se ho nedotknou, jelikož nepoužívá solární sklo vyráběné v ČLR ani nemá v úmyslu tak učinit.
(130)
Jeden vyvážející výrobce namítl, že uložení antidumpingového cla na dovoz čínského solárního skla sice může mírně prospět unijnímu odvětví solárního skla, ale značně poškodí unijní odvětví fotovoltaických modulů a solárních termických zařízení, která budou muset platit za dotčený výrobek vyšší ceny. Navíc by patrně bylo v rozporu s cílem Unie chránit životní prostředí, jelikož by vedlo ke zvýšení cen pro fotovoltaické moduly a solární termická zařízení a pomohlo by odvětví solárního skla, které vyvážející výrobce považuje za energeticky náročné.
(131)
Jak je uvedeno ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na celkové náklady solárních modulů bude mít uložení antidumpingových cel jen velmi omezený dopad (nižší než 1 %). Nebyly předloženy žádné důkazy zpochybňující správnost této analýzy. Tvrzení se proto zamítá.
(132)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska ohledně zájmu Unie, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(133)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska k aspektům hospodářské soutěže vymezeným ve 160. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje Komise tyto body.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Nebyla předložena žádná stanoviska, která by vedla ke změně analýzy zájmu Unie provedené v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné ve 164. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(135)
Několik účastníků řízení zpochybnilo uplatnění cílového zisku výrobního odvětví Unie ve výši 8,3 % stanoveného ve 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a uvedlo, že takový zisk je nereálně vysoký. Tvrdily, že ziskové rozpětí ve výši 8,3 % dosažené v roce 2010 bylo během posuzovaného období nejvyšší, protože rok 2010 představoval nejlepší rok pro odvětví fotovoltaických modulů na celém světě. Namítaly rovněž, že ani za neexistence dumpingu by odvětví solárního skla v Unii nemohlo v roce 2012 dosáhnout stejného ziskového rozpětí, protože tehdy zasáhla odvětví fotovoltaických modulů na světě včetně tohoto odvětví v Unii velká recese.
(136)
Tuto námitku Komise zamítá. Komise použila jako cílový zisk průměrný zisk dosažený výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže. Ziskové rozpětí použité pro určení úrovně pro odstranění újmy proto odpovídá období, kdy výrobní odvětví Unie mohlo rozumně očekávat zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže, které dosud nebyly ovlivněny dumpingovým dovozem (9).
(137)
A konečně, odvětví solárního skla nedosáhlo svého vrcholu v roce 2010, jak tvrdí účastníci, ale v roce 2011, kdy Unie vykazovala nejsilnější spotřebu a výrobní odvětví Unie zaznamenalo nejvyšší objem prodeje.
(138)
Po poskytnutí konečných informací jeden účastník řízení znovu zpochybnil ziskové rozpětí, jež bylo použito jako cílový zisk. Argumentoval tím, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele, které ovlivnily ziskovost v období šetření. Podle účastníka řízení nemohl přiměřený cílový zisk převýšit 5 %.
(139)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Použitý cílový zisk nebyl odhadnut, ale vychází ze skutečného zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže čínským dumpingovým dovozem. Komise považuje tento zisk za přiměřený a zohlednila, že bez dopadu čínského dumpingového dovozu se situace na trhu ve srovnání s obdobím šetření výrazně nelišila. Prohlášení účastníka řízení, že spotřeba v roce 2010 značně přesahovala spotřebu v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E.2.3, spotřeba v roce 2010 dosáhla podobné úrovně jako v roce 2012. A dále, vzhledem k předpokládanému silnému nárůstu poptávky zvyšovalo výrobní odvětví Unie v roce 2010 kapacitu, což negativně ovlivnilo jeho zisk v daném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % byl stanoven arbitrárně, jelikož se nezakládá na údajích či skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
(140)
Žadatel naopak tvrdil, že ziskové rozpětí je příliš nízké a Komise by je měla zvýšit na 15 %, protože jeho zisk za rok 2010 přesáhl 10 %. Nižší zisková rozpětí, kterých v roce 2010 dosáhli ostatní výrobci v EU zařazení do vzorku, nepředstavují zisky, které lze rozumně očekávat při neexistenci nekalých praktik v dovozech. Důvody, proč tito výrobci dosáhli v uvedeném roce pouze nižších rozpětí a byli jako jedni z prvních poškozeni dumpingovým dovozem, souvisejí s největší pravděpodobností se strategickým řízením těchto společností nebo jinými souvisejícími otázkami, jako může být politika stanovování krátkodobých cen.
(141)
Komise tuto námitku neakceptuje. Jak se vysvětluje v tomto oddíle výše, podle názoru Komise průměrný zisk celého výrobního odvětví Unie v roce 2010 správně odráží průměrný zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže. Tento závěr není v rozporu se skutečností, že někteří výrobci v Unii přijali manažerská rozhodnutí, jež vedla k ziskovým rozpětím nižším nebo vyšším u ostatních výrobců ve stejném odvětví. Existence těchto rozdílů je totiž základním rysem chování společností v tržním hospodářství.
(142)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise metodiku popsanou ve 166. až 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(143)
Vzhledem k závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(144)
Po poskytnutí prozatímních informací žadatel tvrdil, že prozatímní valorická cla nebyla účinná. Proto požádal Komisi o uložení konečných opatření v podobě minimální dovozní ceny. Žadatel tvrdil, že touto minimální dovozní cenou by se opatření zefektivnila, zejména pokud by byly uloženy dvě různé minimální dovozní ceny, jedna pro solární sklo s povlakem a jedna pro solární sklo bez povlaku. Důvody předložené žadatelem byly následující:
(145)
Za prvé, žadatel tvrdil, že po období šetření prodávají vyvážející výrobci solární sklo s povlakem na trh EU za stejnou cenu, za jakou prodávali solární sklo bez povlaku v období šetření. Rovněž tvrdil, že sklo s povlakem má vyšší výrobní náklady než sklo bez povlaku, a proto se obvykle prodává za ceny o 20 % až 25 % vyšší než ceny skla bez povlaku.
(146)
Za druhé, podle žadatele se po období šetření poptávka v Unii přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Uživatelé při nákupu stále více upřednostňují sklo s povlakem před sklem bez povlaku. V důsledku toho se v druhé polovině roku 2013 dováželo z ČLR do EU téměř výlučně solární sklo s povlakem, zatímco během období šetření byla situace opačná.
(147)
Antidumpingová opatření mohou skutečně mít různou podobu. I když má Komise při volbě podoby opatření širokou diskreční pravomoc, zůstává účelem odstranění účinků dumpingu způsobujícího újmu.
(148)
Šetření potvrdilo, že mezi solárním sklem bez povlaku a solárním sklem s povlakem existuje v důsledku rozdílných technických vlastností těchto dvou výrobků významný rozdíl jak v nákladech, tak v cenách. Solární sklo s povlakem, které může mít v závislosti na použité technologii jednostranný nebo oboustranný povlak, zvyšuje ve srovnání se solárním sklem bez povlaku propustnost a může mít přidané samočisticí nebo protišpinivé vlastnosti nebo vyšší tvrdost. Vysoce kvalitní solární sklo bez povlaku může dosahovat až 92 % solární propustnost. Povrchová úprava může snížit odrážení přibližně o 3 % (na každé straně), a zvýšit tak propustnost solárního skla s jednostranným povlakem až na 95 % a solárního skla s oboustranným povlakem až na 98 %.
(149)
Solární sklo dovezené z ČLR, které se v období šetření prodalo v EU, bylo z 81 % bez povlaku a pouze z 19 % s povlakem. Rozdíl v cenách a nákladech zjištěný v období šetření mezi solárním sklem bez povlaku a s povlakem činil asi 30 %.
(150)
Komise se však domnívá, že důkazy předložené žadatelem nebyly dostatečně odůvodněny. Komise navíc nemá k dispozici dostatečné důkazy ani údaje z jiných zdrojů, které by jí umožňovaly dojít k závěru, že vzhledem k uložení prozatímních antidumpingových opatření se poptávka přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem a že výrazně klesly zejména ceny skla s povlakem, jak tvrdí žadatel.
(151)
Komise proto nemůže tuto námitku přijmout a považuje za vhodné uložit valorická cla namísto minimálních dovozních cen. V zájmu vyřešení výše popsaných výhrad však budou vytvořeny dva zvláštní kódy integrovaného sazebníku Společenství (kódy TARIC) - jeden pro solární sklo s povlakem a jeden pro solární sklo bez povlaku. Ty umožní Komisi pozorně sledovat vývoj trhu a včas rozhodnout, zda jsou třeba další opatření.
(152)
Komise rovněž připomíná, že v minulosti použila minimální dovozní ceny pouze za zvláštních okolností, zejména v těchto situacích:
-
Obzvlášť vysoká vývozní cena jednoho typu výrobku, která u něj vylučovala existenci dumpingu (10).
-
Ohledy na tržní sílu a podíl výrobců v Unii na trhu, kvůli nimž bylo nezbytné zajistit z důvodů zájmu Unie, aby ceny dovozu nepřekročily určitou úroveň (11).
(153)
Minimální dovozní ceny byly navíc použity hlavně u homogenních výrobků, a nikoli u výrobků jako dotčený výrobek, který se vyskytuje v různých typech.
(154)
I z těchto důvodů zastává Komise názor, že minimální dovozní ceny nejsou v tomto případě vhodné.
(155)
Po poskytnutí konečných informací žadatel zopakoval žádost o uložení minimální dovozní ceny a ke 152. až 156. bodu odůvodnění se vyjádřil takto:
(156)
Za prvé namítal, že se uvedené body odůvodnění nezabývají účinností formy opatření na odstranění škodlivých účinků dumpingu a subvencování, což je také pádným důvodem k použití minimálních dovozních cen.
(157)
Za druhé, Komise nevysvětlila, proč jsou v daném případě uvedené úvahy relevantní a jak převažují nad zájmem výrobního odvětví Unie.
(158)
Za třetí tvrdil, že dotčený výrobek je dostatečně homogenní, aby umožnil správu minimální dovozní ceny v praxi, neboť oba hlavní typy výrobků mají jasně odlišné znaky dovolující řádné rozlišení cen a snadnou správu a sledování, zejména s ohledem na skutečnost, že v současnosti tvoří téměř veškerý dovoz solární sklo s povlakem.
(159)
Pokud jde o první tvrzení, je zřejmé, že se poptávka skutečně mohla přesunout od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Jelikož však nebyly poskytnuty žádné další důkazy, nemůže Komise učinit závěr, že by se zejména ceny solárního skla s povlakem výrazně snížily. V důsledku toho nemá žádný důvod měnit svůj předchozí závěr, že valorická cla jsou pro odstranění účinků dumpingu a subvencování působících újmu vhodnější.
(160)
Pokud jde o druhé stanovisko, účelem dotčených bodů odůvodnění bylo doložit, že podle názoru Komise není uložení minimální dovozní ceny v tomto případě vhodné, ledaže by žadatel svá tvrzení důkladněji zdůvodnil. Jelikož tak neučinil, Komise nepovažuje za nutné dále analyzovat přínos případné minimální dovozní ceny pro zájem výrobního odvětví Unie.
(161)
Co se týče třetího stanoviska, žadatel nezpochybnil různé typy výrobku definované Komisí v rámci šetření ani neprokázal, že by neexistoval cenový rozdíl. Nabídka závazku ze strany vyvážejících výrobců navrhujících různé minimální dovozní ceny také potvrzuje, že tyto rozdíly jsou skutečné. Tvrzení se proto zamítá. V každém případě, i kdyby Komise akceptovala, že dotčený výrobek je spíše homogenní, považuje tuto otázku za nerelevantní, neboť žádost o zavedení minimální dovozní ceny zamítá i z dvou dalších výše uvedených důvodů. Komise rovněž připomíná, že k informacím týkajícím se období následujícího po období šetření může přihlížet pouze ve výjimečných případech (viz čl. 6 odst. 1 základního nařízení). Žadatelé neprokázali, že se jedná o výjimečnou situaci a že by k odstranění újmy nepostačovala jiná dostupná opatření, jako je sledování pomocí vytvoření doplňkového kódu TARIC.
(162)
Komise proto tato tvrzení zamítá.
(163)
Po poskytnutí konečných informací několik výrobců solárních modulů také požadovalo zavedení minimální dovozní ceny. V této souvislosti vyslovili tyto hlavní obavy:
-
Po období šetření se výrobní kapacita odvětví solárního skla značně snížila a mnoho výrobců v Unii muselo odejít z trhu. Jediní tři výrobci, kteří se v Unii udrželi na trhu, nyní dokážou pokrýt nejvýše 50 % evropské poptávky. Výrobci solárních modulů musí tedy své potřeby pokrývat dodávkami z ČLR. Jeden uživatel tvrdil, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii, kteří by jako jediní dokázali splnit požadované technické specifikace výrobku.
-
Cla v podobě, v jaké jsou nyní navrhována, by podstatně zvýšila náklady na výrobu solárních modulů přibližně o 3 centy za watt, což je pět procent minimální dovozní ceny stanovené v případu solárních panelů.
-
Minimální dovozní cena by měla být navržena tak, aby nezpůsobovala vyšší náklady na solární moduly v EU.
(164)
Pokud jde o první tvrzení, Komise nemá žádné důvody se domnívat, že výrobci v Unii, kteří snížili či dočasně ukončili výrobu, neobnoví své podnikání v plné kapacitě, jakmile se bude opět dovážet za spravedlivé ceny. Jak je uvedeno ve 106. až 112. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie disponuje dostatečnou kapacitou pro uspokojení celkové spotřeby v Unii. Toto tvrzení se proto zamítá. Komise zamítá i tvrzení jednoho uživatele, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii. Čínští vyvážející výrobci by totiž stále mohli dodávat na trh Unie. Antidumpingová opatření by bez ohledu na svou formu měla zajistit, že se bude dovážet za spravedlivé ceny; jejich účelem není úplně pozastavit dovoz z ČLR.
(165)
Co se týká druhého tvrzení, uživatelé neposkytli žádné důkazy prokazující toto tvrzení. Naproti tomu Komise ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stanovila, že dopad opatření na celkové náklady u solárních modulů vyráběných společnostmi, které při šetření spolupracovaly, by byl nižší než 1 %. Toto tvrzení se proto zamítá.
(166)
Není tudíž nutné vyjádřit se k třetímu bodu vznesenému výrobci solárních modulů.
(167)
Souběžně s antidumpingovým šetřením probíhalo antisubvenční šetření. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedeného je sazba cel, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingové rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Ostatní spolupracující společnosti
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, by se neměly tyto sazby vztahovat a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“. Vzhledem k tomu, že ze strany vyvážejících výrobců byla zaznamenána vysoká úroveň spolupráce (více než 80 %, viz 15. bod odůvodnění prozatímního nařízení), je tato celní sazba založena na nejvyšším individuálním rozpětí újmy stanoveným pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Sazba cla, která se vztahuje na „ostatní spolupracující společnosti“, je založena na váženém průměru vývozců zařazených do vzorku a použije se na všechny spolupracující společnosti nezařazené do vzorku (s výjimkou společnosti Henan Yuhua, která podléhá individuálnímu clu na základě své žádosti o individuální zjišťování (viz 48. bod odůvodnění prozatímního nařízení)).
(169)
S případnými žádostmi o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se obrátit na Komisi (12) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
3. Závazky
(170)
Po poskytnutí konečných informací tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua nabídli cenové závazky podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Navrhují různé minimální dovozní ceny, které by odpovídaly různým skupinám typů výrobku.
(171)
Komise poznamenává, že minimální dovozní ceny navrhované všemi společnostmi jsou mnohem nižší než ceny nepůsobící újmu, jež stanovila v rámci šetření. Proto je nepovažuje za stanovené na úrovni pro odstranění újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(172)
I v případě, že by byly na úrovni pro odstranění újmy stanoveny, společnosti zařazené do vzorku navrhují pouze čtvrtletní úpravu ceny solárního skla s povlakem na bázi změny cen na trhu solárních modulů. Komise nemůže přijmout uvedený způsob indexace z těchto důvodů:
(173)
Za prvé, ceny všechny typů výrobku by měly být pravidelně upravovány, jinak se brzy může vytvořit umělý rozdíl mezi úrovní cen solárního skla s povlakem a bez povlaku. Za druhé, Komise nepovažuje za vhodné upravovat ceny solárního skla na základě cen konečných uživatelů (tj. cen solárních modulů). To by mohlo vést k neoprávněnému zmenšování ziskových rozpětí odvětví solárního skla, pokud by se například snížily ceny solárních modulů kvůli poklesu cen jiných komponentů těchto modulů.
(174)
Obecně Komise považuje za vhodné, aby se minimální dovozní ceny indexovaly cenami surovin. V tomto případě však nemá žádná surovina výrazně velký podíl na celkových výrobních nákladech.
(175)
Komise rovněž zjistila, že v období šetření vykazovaly ceny solárního skla v ČLR a v Turecku značnou nestabilitu.
(176)
Mimoto existuje vysoké riziko křížové kompenzace, jelikož některé šetřené společnosti prodávají dotčený výrobek i další výrobky stejným odběratelům. V neposlední řadě se zdá, že se minimální dovozní ceny navrhované společnostmi zařazenými do vzorku nevztahují na všechny typy výrobku vyráběné příslušnými vyvážejícími výrobci. Tyto faktory prakticky znemožňují účinné plnění závazků a ztěžují jejich sledování.
(177)
Z výše uvedených důvodů proto Komise nabídky závazků odmítá.
4. Konečný výběr prozatímních cel
(178)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány. Částky zajištěné nad rámec kombinované konečné sazby antidumpingového a vyrovnávacího cla by měly být uvolněny.
5. Vymahatelnost opatření
(179)
Pokud by se po uložení konečných opatření podstatně změnily podmínky na trhu, může Komise ze své iniciativy formu opatření podrobit přezkumu s cílem posoudit, zda mají opatření předpokládaný účinek a odstraňují újmu a zda by změna formy opatření byla opodstatněná.
(180)
Kvůli co nejlepší ochraně proti případnému tlumení účinků opatření hodlá Komise neprodleně zahájit přezkum podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení a v případě předložení důkazu o takovém chování může zavést celní evidenci dovozu podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Podle čl. 12 odst. 3 základního nařízení může být výše uloženého cla zvýšena až na dvojnásobek původně uložené výše cla.
(181)
Komise se bude opírat mimo jiné o informace z dozoru nad dovozem poskytované vnitrostátními celními orgány i o informace poskytované členskými státy podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení.
(182)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným či oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
25,0 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (EU) č. 1205/2013 (13) se vyberou s konečnou platností. Částky zajištěné nad rámec kombinované sazby antidumpingových cel uvedených v čl. 1 odst. 2 výše a vyrovnávacích cel přijatých prováděcím nařízením Komise (EU) č. 471/2014 (14) se uvolňují.
Článek 3
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období šetření (tj. od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, na kterém jsou založena příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 24,1 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 470/2014 DE LA COMISIÓN
de 13 de mayo de 2014
por el que se establece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho provisional establecido sobre las importaciones de vidrio solar originario de la República Popular China
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 14, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Medidas provisionales
(1)
El 28 de noviembre de 2013, la Comisión Europea («la Comisión») estableció un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de vidrio solar procedentes de la República Popular China mediante el Reglamento (UE) no 1205/2013 («el Reglamento provisional») (2).
(2)
El procedimiento se inició el 28 de febrero de 2013 a raíz de una denuncia presentada en nombre de productores que representaban más del 25 % de la producción total de vidrio solar de la Unión (3).
(3)
La investigación sobre el dumping y el perjuicio abarcó el período del 1 de enero de 2012 al 31 de diciembre de 2012 («el período de investigación» o «PI»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó el período del 1 de enero de 2009 al final del período de investigación («el período considerado»).
2. Procedimiento posterior
(4)
Tras la comunicación de los hechos y consideraciones esenciales en función de los cuales se adoptó un derecho antidumping provisional («la comunicación provisional»), varias partes interesadas presentaron observaciones por escrito sobre las conclusiones provisionales. Se concedió audiencia a las partes que lo solicitaron.
(5)
La Comisión siguió recabando y verificando toda la información que consideró necesaria para establecer sus conclusiones definitivas. Se tuvieron en cuenta las observaciones orales y escritas de las partes interesadas y, en su caso, se modificaron en consecuencia las conclusiones provisionales.
(6)
A continuación, la Comisión informó a todas las partes de los hechos y consideraciones esenciales en función de los cuales tenía previsto imponer un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de vidrio solar originario de la República Popular China («RPC» o «China») y percibir definitivamente los importes garantizados por el derecho provisional («la comunicación definitiva»). Se concedió un plazo a todas las partes para formular observaciones acerca de la comunicación definitiva.
(7)
Se analizaron las observaciones orales y escritas presentadas por las partes interesadas y se tuvieron en cuenta si eran pertinentes.
3. Muestreo
(8)
Un productor exportador alegó que no se había presentado adecuadamente el número total de productores de la Unión en los considerandos 7, 11 y 75 del Reglamento provisional. A este respecto, la Comisión confirma que fueron ocho los productores de la Unión que se manifestaron y se mostraron activos durante el período de investigación. Se ocultó la identidad de todos los productores de la Unión, salvo uno. En su respuesta al documento de comunicación general, el denunciante mencionaba a tres productores de la Unión que habían quebrado (Guardian, AGC y Centrosolar Glass) y a un cuarto que había reducido considerablemente su producción (Saint-Gobain).
(9)
A falta de otras observaciones relativas al método de muestreo de los productores exportadores de la RPC y de los productores de la Unión, se confirman las conclusiones provisionales expuestas en los considerandos 7 a 24 del Reglamento provisional.
4. Respuestas al cuestionario e inspecciones
(10)
Tras la adopción del Reglamento provisional, se realizó una inspección en los locales de un segundo usuario que cooperó, a saber, Viessmann Faulquemont SAS, de Francia.
5. Derechos de procedimiento
(11)
Un productor exportador alegó que la comunicación provisional que recibió era inadecuada, en particular en lo concerniente a los cálculos de los márgenes de dumping, subcotización y perjuicio. A falta de una comunicación adecuada, se vio privado de sus derechos de defensa fundamentales, garantizados por el Reglamento (CE) no 1225/2009 («el Reglamento de base»), el Acuerdo antidumping de la OMC y la Carta Europea de los Derechos Fundamentales.
(12)
A propósito del cálculo del margen de dumping, el productor exportador señaló que en la comunicación provisional no se dieron detalles sobre la cantidad del ajuste aplicado sobre el coste del revestimiento y el coste del proceso de producción flotado (véase el considerando 64 del Reglamento provisional) o el porcentaje de los gastos de venta, generales y administrativos y los beneficios.
(13)
Se aceptó esta alegación y la Comisión comunicó información adicional. En los casos en que no se pudieron dar datos exactos por razones de confidencialidad, se comunicaron horquillas.
(14)
Tras la comunicación definitiva, el productor exportador señaló que los datos comunicados aún no eran suficientes y afirmó, en particular, que no estaba claro si en el ajuste aplicado al coste del revestimiento se tomó en consideración el coste del revestimiento por una sola cara, el del revestimiento por las dos caras o el de ambos.
(15)
Tal como se explica en el considerando 68, las partes interesadas no han aportado pruebas de que exista una diferencia constante entre los costes de producción del vidrio solar revestido por una cara y los del revestido por las dos caras. Por consiguiente, la Comisión no hizo ninguna distinción entre el vidrio solar revestido por una cara y el revestido por las dos caras para el cálculo del nivel de ajuste.
(16)
Por lo que respecta al perjuicio, el mismo productor exportador se quejó de que, en su documento de comunicación específico, los precios de venta y los precios indicativos de los productores de la Unión en relación con dos tipos de productos, de un total de cinco, estaban señalados como restringidos o facilitados en forma de horquilla para proteger la confidencialidad.
(17)
La empresa alegó también que en este caso se aplicaba un elevado nivel de confidencialidad, por lo que solo se conocía el nombre de un productor de la Unión incluido en la muestra. Entendía, por tanto, que aunque en el caso de ciertos tipos de productos la información se refería a los datos de uno o dos productores de la Unión, hubiera sido absolutamente imposible identificar a estas empresas y, por consiguiente, dar una ventaja competitiva significativa al productor exportador respecto a alguno de sus competidores de la Unión de forma individual o colectiva.
(18)
Con arreglo al artículo 20 del Reglamento de base, después de las medidas provisionales, la Comisión tiene, en efecto, la obligación de informar de los principales hechos y consideraciones en función de los cuales se hayan impuesto las medidas provisionales. No obstante, de acuerdo con el artículo 19 de dicho Reglamento, la Comisión también está obligada a tratar como confidencial toda información que lo sea por naturaleza o se haya facilitado con carácter confidencial.
(19)
En este caso particular, los precios de venta reales y los precios indicativos de los productores de la Unión de dos tipos de productos fueron borrados o se sustituyeron por horquillas porque la información relativa a uno de los tipos de productos procedía exclusivamente de tan solo uno o dos productores de la Unión. Además, se sabe ampliamente en este sector que ningún otro productor de la Unión fabrica este tipo de producto particular. En consecuencia, la Comisión considera que esta información es confidencial por naturaleza, dado que su comunicación implicaría una ventaja competitiva significativa para los competidores y/o tendría un efecto adverso significativo para la(s) empresa(s) que suministra(n) la información. Se eliminó, además, el mismo tipo de información respecto a un segundo tipo de producto para evitar que las cifras relativas al primer tipo de producto pudieran deducirse de las cifras totales disponibles.
(20)
Tras la comunicación definitiva, la empresa reiteró su alegación de que la comunicación de los cálculos del margen de perjuicio era insuficiente e inadecuada. Concretamente, se quejó de que no estaba claro cómo se había seleccionado el segundo tipo de producto cuyas cifras se habían eliminado. La Comisión aclara que la selección fue puramente aleatoria.
(21)
Como solución a la supuesta comunicación insuficiente, la empresa propone que sus abogados se reúnan con la Comisión para debatir en detalle los cálculos del margen de dumping y perjuicio sin hacer copia de ningún documento confidencial, o bien tener acceso a una sala de datos en los locales de la Comisión donde puedan tomarse notas.
(22)
La Comisión no podía satisfacer esta solicitud. Para que los abogados de la empresa pudieran verificar los cálculos, tendrían que proporcionarse las cifras exactas de una o dos empresas. Esto no es posible porque, de conformidad con el artículo 19 del Reglamento de base, la Comisión está obligada a mantener el carácter confidencial de los datos.
(23)
Además, la Comisión mencionó explícitamente en la comunicación definitiva que para toda cuestión relacionada con los derechos de defensa de la empresa -como el acceso al expediente- esta podía dirigirse al Consejero Auditor, de conformidad con la función y el mandato de este último (4). Sin embargo, la empresa no solicitó una intervención del Consejero Auditor dentro del plazo previsto para la presentación de observaciones sobre la comunicación definitiva.
(24)
A la vista de cuanto antecede, la Comisión rechaza las alegaciones sobre una posible violación de los derechos relativos al procedimiento del productor exportador en cuestión.
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
1. Producto afectado
(25)
Tal como se describe en el considerando 26 del Reglamento provisional, el producto afectado es vidrio solar consistente en vidrio plano sódico-cálcico templado, con un contenido de hierro inferior a 300 ppm, una transmitancia solar superior al 88 % (medida de acuerdo con AM1,5 300-2 500 nm), una resistencia al calor de hasta 250 °C (medida de acuerdo con la norma EN 12150), una resistencia a los choques térmicos de Δ 150 K (medida de acuerdo con la norma EN 12150) y una resistencia mecánica igual o superior a 90 N/mm2 (medida de acuerdo con la norma EN 1288-3) («el producto afectado», denominado comúnmente «vidrio solar»). El producto afectado está clasificado en el código NC ex 7007 19 80.
2. Alegaciones relativas a la definición del producto
(26)
Un productor exportador señaló después de la comunicación provisional que, contrariamente a lo indicado en el considerando 32 del Reglamento provisional, el vidrio jardinera que cumpla las características técnicas del vidrio solar, tal como se define en el considerando 26 del Reglamento provisional, debía quedar excluido del ámbito del producto afectado. En primer lugar, según el exportador, las características físicas del vidrio jardinera son bastante distintas de las del vidrio solar: i) el vidrio jardinera tiene distintos tamaños en función de los requisitos de los clientes, mientras que el vidrio solar tiene determinados tamaños fijos; ii) el vidrio jardinera puede estar revestido por ambas caras, mientras que el vidrio solar para módulos fotovoltaicos no está revestido por ambas caras. En segundo lugar, supuestamente el vidrio jardinera tiene un uso distinto: no puede utilizarse para la fabricación de módulos fotovoltaicos o colectores térmicos.
(27)
La Comisión rechaza esta alegación por los motivos que se exponen a continuación. En primer lugar, el hecho de que el vidrio solar utilizado para la fabricación de invernaderos tenga tamaños distintos a los del vidrio solar utilizado para los módulos fotovoltaicos o los colectores térmicos es irrelevante porque los requisitos de tamaño pueden variar tanto para los módulos fotovoltaicos como para los invernaderos. En consecuencia, toda exclusión de producto por ese motivo puede dar lugar a una elusión de las medidas antidumping. En segundo lugar, el vidrio jardinera vendido en el mercado no es solo vidrio solar revestido por ambas caras, sino que también puede no estar revestido o estar revestido por una sola cara. Por otra parte, como se explica en el considerando 68, el vidrio revestido por ambas caras se utiliza también tanto para los módulos fotovoltaicos como para los colectores térmicos. Por lo tanto, esta característica física no puede establecer una distinción entre el vidrio solar utilizado como vidrio jardinera y el destinado a cualquier otro uso. Por último, no puede descartarse que el vidrio solar destinado a la fabricación de invernaderos se utilice para la fabricación de módulos fotovoltaicos o colectores térmicos.
(28)
Tras la comunicación, un importador alegó que no excluir el vidrio solar utilizable también como vidrio para mobiliario del ámbito del producto afectado suponía más carga administrativa y retrasos para las empresas. Supuestamente, ello se debe a que las empresas están obligadas a enviar informes de ensayo a las autoridades aduaneras de la Unión cada vez que estas preguntan si las mercancías importadas están sujetas a medidas.
(29)
La Comisión considera que esos tipos de vidrio no deben excluirse del ámbito del producto afectado porque el vidrio solar puede tener posibles usos en la horticultura y los muebles. Para garantizar una protección adecuada de la industria de la Unión contra los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping, deben evitarse las lagunas que puedan dar lugar a casos de elusión. El efecto positivo de una protección adecuada es superior al efecto negativo de la carga administrativa adicional que pueda tener que soportar el importador en cuestión.
(30)
Otro productor exportador señaló que el vidrio flotado debía excluirse del ámbito del producto afectado porque el que él producía se utilizaba en los sectores de la construcción y los invernaderos. Asimismo, precisó que el vidrio flotado no se utilizaba para la fabricación de los módulos fotovoltaicos. No obstante, sobre la base de los argumentos esgrimidos por la Comisión en el considerando 33 del Reglamento provisional, la Comisión reitera que el vidrio flotado se ajusta claramente a las características técnicas del vidrio solar, tal como figuran en el considerando 26 del Reglamento provisional. Además, el vidrio flotado es fabricado tanto por la industria de la Unión como por los productores exportadores. Así lo confirma la información que está a disposición del público en internet (5). Por lo tanto, se rechaza esta alegación.
3. Conclusión
(31)
A falta de otras observaciones sobre el producto afectado y el producto similar, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 26 a 33 del Reglamento provisional.
C. DUMPING
1. Trato de economía de mercado
(32)
Tras la comunicación provisional y, posteriormente, tras la comunicación definitiva, un productor exportador alegó que la Comisión se equivocó al rechazar su solicitud de trato de economía de mercado. Esta misma alegación con respecto a la determinación del trato de economía de mercado ya se hizo en la fase provisional y fue rechazada por la Comisión en los considerandos 43 y 47 del Reglamento provisional.
(33)
El productor exportador alegó que los beneficios obtenidos gracias a los regímenes fiscales preferenciales y las subvenciones no representaban una parte significativa de su volumen de negocios. A este respecto, cabe recordar que este argumento, junto con otros, ya fue tratado en la carta que la Comisión envió al exportador el 13 de septiembre de 2013 informándole acerca de la determinación del trato de economía de mercado. En particular, se subrayó que, debido a la naturaleza de esa ventaja, el beneficio absoluto recibido durante el PI era irrelevante para determinar si la distorsión era «significativa». Por tanto, se rechaza esta alegación.
(34)
A la vista de lo anterior, se confirma la conclusión de que deben denegarse todas las solicitudes de trato de economía de mercado, tal como se expone en los considerandos 34 a 47 del Reglamento provisional.
2. Valor normal
2.1. Elección del país análogo
(35)
En el Reglamento provisional, se seleccionó a Turquía como país análogo apropiado de conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base. Un productor exportador alegó que Turquía no era un país análogo apropiado para establecer el valor normal porque solo había un productor de vidrio solar en Turquía y en el mercado turco prácticamente no se importaba vidrio solar. El productor exportador alegó también que el margen de beneficio en el mercado turco de vidrio solar era particularmente elevado y, por tanto, inflaba artificialmente el nivel del valor normal. El mismo productor exportador recordó también que no se aplicaba ninguna tecnología de revestimiento al vidrio solar producido en Turquía y que no se producía vidrio solar turco mediante el proceso de producción de vidrio flotado. En consecuencia, a partir del mercado interior turco del producto similar no podían obtenerse los elementos clave necesarios para determinar el valor normal. El productor consideraba, por ello, que en su lugar debían haberse utilizado los precios de la Unión como base para determinar el valor normal.
(36)
En primer lugar, la Comisión recuerda que en Turquía no existen barreras comerciales significativas respecto al producto similar. Por consiguiente, no se puede concluir que el comercio internacional no tenga acceso al mercado del vidrio solar turco. Al contrario, el mercado está abierto y la interacción entre la oferta y la demanda determina libremente el precio del producto similar en ese mercado interior.
(37)
En segundo lugar, a propósito de la alegación sobre unos beneficios particularmente elevados en el mercado interior turco, la Comisión subraya que no ha observado un margen de beneficio excesivo en el mercado del producto similar en Turquía durante el PI en comparación con los márgenes de beneficio obtenidos por los productores de la Unión durante el período considerado.
(38)
En tercer lugar, la falta de algunos tipos de productos en un tercer país no implica que no sea apto como país análogo. Al contrario, el artículo 2, apartado 3, del Reglamento de base establece que, cuando no existan ventas en el mercado interior de determinados tipos de productos, la Comisión calculará un valor normal sobre la base del coste de producción en el país de origen más una cantidad razonable en concepto de gastos de venta, generales y administrativos y en concepto de beneficios. La contribución del coste del revestimiento y del proceso de producción del vidrio flotado se basa en datos verificados de la industria de la Unión.
(39)
Habida cuenta de cuanto antecede, se rechaza la alegación de que Turquía no sea un país análogo adecuado.
(40)
La Comisión no puede aceptar el argumento de que el valor normal debería haberse calculado sobre la base de los precios realmente pagados en la Unión. De acuerdo con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, la Comisión solo puede basarse en los precios de la Unión para determinar el valor normal si no es posible determinar dicho valor a partir de los datos de un país análogo apropiado. Dado que sí existe un país análogo adecuado en el que un productor ha cooperado suficientemente, la Comisión estaba obligada a determinar el valor normal sobre la base de los datos de ese país análogo y no de los precios de la Unión (6).
(41)
La Comisión confirma la elección de Turquía como país análogo a tenor del artículo 2, apartado 7, del Reglamento de base.
2.2. Valor normal
(42)
Un productor exportador alegó que la Comisión se había equivocado al determinar el valor normal únicamente sobre la base de las ventas rentables en el país análogo añadiendo un hipotético margen de beneficios a las ventas que no eran rentables.
(43)
La Comisión confirma que para determinar el valor normal, como se ha explicado en los considerandos 61 y 62 del Reglamento provisional y tal como requiere el artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base, verificó que al menos el 80 % de las ventas de todos los tipos del producto similar en el mercado interior turco eran rentables. En consecuencia, para determinar el valor normal se tomaron en consideración todas las ventas en el mercado interior turco, fueran o no rentables. Por tanto, esta alegación no tiene fundamento y, en consecuencia, se rechaza.
(44)
A falta de otras observaciones sobre el cálculo del valor normal, se confirma lo expuesto en los considerandos 58 a 64 del Reglamento provisional.
2.3. Precio de exportación
(45)
A falta de observaciones relativas a los precios de exportación, se confirma lo expuesto en el considerando 65 del Reglamento provisional.
2.4. Comparación
(46)
Tras la comunicación provisional y, posteriormente, la comunicación definitiva, un productor exportador alegó que la Comisión había ajustado erróneamente su precio de exportación con arreglo al artículo 2, apartado 10, letra i), del Reglamento de base. Consideraba que el productor y el operador comercial vinculado constituían una única entidad económica y que, en consecuencia, debía excluirse ese ajuste. Entendía también que, en todo caso, el nivel de ajuste era excesivo porque la Comisión lo había basado en el margen real, que no se había establecido en condiciones de mercado, sino que resultaba de un acuerdo de fijación de precios de transferencia. La Comisión debía haber realizado el ajuste, en su caso, sobre la base de un margen estimado entre un productor y un importador no vinculado en condiciones de mercado.
(47)
La investigación puso de manifiesto que el propio productor exportador tenía un departamento de exportación plenamente funcional que negociaba las condiciones y los términos de venta con los clientes de la Unión, hacía los pedidos de producción, organizaba y efectuaba los envíos del producto final a los clientes de la Unión, incluidos los documentos de transporte, tramitaba el despacho de aduana de exportación y preparaba los documentos de venta. De hecho, no había duplicación de tareas relacionadas con la exportación entre el productor exportador y el operador comercial vinculado. Sin embargo, el productor exportador expidió facturas de venta al operador comercial, que, a su vez, expidió una factura de venta al cliente de la Unión al precio contractual. El operador comercial recibió el pago, dedujo un margen y pagó la cantidad restante al productor exportador.
(48)
La Comisión estima, por lo tanto, que el operador comercial vinculado no puede considerarse un departamento de venta interno, incluso si se considerara que las dos empresas constituyen una entidad económica única, y que está plenamente justificado un ajuste de acuerdo con el artículo 2, apartado 10, letra i). Por otra parte, dado que el ajuste realizado refleja el margen realmente cobrado entre las empresas vinculadas, no hay motivo para sustituirlo por otro importe teórico. Se rechaza, por tanto, esta alegación.
(49)
Un productor exportador alegó que sus capacidades de producción eran muy superiores a las de la industria de la Unión y que, por tanto, tenía la ventaja de gozar de unos costes más bajos en el proceso de producción del producto afectado. Por consiguiente, la Comisión debía tener en cuenta esta supuesta ventaja derivada de su coste de producción más bajo y hacer el ajuste necesario.
(50)
La Comisión no puede aceptar esta alegación. En primer lugar, el productor exportador no indica una disposición legal pertinente con arreglo a la cual se podría hacer ese ajuste. En segundo lugar, no está demostrado que unos costes más bajos como consecuencia de una mayor capacidad de producción afecten a los precios o la comparabilidad de los precios a tenor del artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. En efecto, aunque pudiera demostrarse la existencia de una diferencia de costes, no está claro cómo se refleja en el precio final y si no está compensada por una diferencia en otros costes.
(51)
Además, el presunto beneficio que alega el productor exportador se refiere a unos costes de producción supuestamente más bajos que los de la industria de la Unión. A este respecto, cabe recordar que no se había concedido trato de economía de mercado y que, por consiguiente, sus costes no se verificaron. De conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, la Comisión determinó el valor normal a partir de los precios y/o costes reales del productor del país análogo porque los precios y los costes en los países sin economía de mercado no resultan de las fuerzas del mercado y, por tanto, no son un sustituto fiable de los precios o costes del mercado.
(52)
Un productor exportador de la RPC alegó que la Comisión debía ajustar el precio de exportación en fábrica de uno de sus competidores deduciéndole la tasa de servicio y el derecho de licencia que supuestamente había pagado a un tercero.
(53)
La Comisión rechaza esta alegación. En primer lugar, el productor exportador no indica una disposición legal del Reglamento de base con arreglo a la cual se podría hacer ese ajuste. En segundo lugar, incluso interpretando que esa alegación se fundamenta en el artículo 2, apartado 10, letra e), del Reglamento de base, que contempla ajustes por los costes de transporte, seguro, manipulación y carga y costes accesorios, dicha disposición no se refiere a las tasas de servicio o los costes relacionados con un acuerdo de licencia. Se trata de costes empresariales normales de un productor de bienes que utiliza una licencia de tecnología adquirida a un tercero, con independencia de que dichos bienes se exporten o se vendan en el mercado interior. En consecuencia, esos costes deben reflejarse en el precio final tanto de las exportaciones como de las ventas en el mercado interior. No pueden, por consiguiente, afectar a la comparabilidad entre el precio de exportación y el valor normal. En consecuencia, no está justificado un ajuste con arreglo al artículo 2, apartado 10, por lo que se rechaza la alegación.
(54)
Tal como se indica en los considerandos 67 y 68 del Reglamento provisional, a fin de garantizar una comparación ecuánime entre el valor normal y el precio de exportación, se realizaron los debidos ajustes para tener en cuenta las diferencias que afectaban a los precios y su comparabilidad, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base.
(55)
Partiendo de esta consideración, se hicieron ajustes específicos por empresa para tener en cuenta los costes de transporte, flete marítimo, seguros, manipulación, carga y costes accesorios, los derechos de exportación y las comisiones, en todos los casos en que se demostró que habían afectado a la comparabilidad de los precios. No obstante, después de la imposición de las medidas provisionales, la Comisión observó una omisión de carácter administrativo relacionada con el ajuste del IVA. Esta omisión ha sido corregida en consecuencia para los cálculos del dumping que figuran en el cuadro del considerando 169.
(56)
Dos productores exportadores alegaron que no se había hecho correctamente la comparación entre el precio de exportación y el valor normal para un tipo de producto. Esta alegación se aborda en los considerandos 67 y 68.
2.5. Márgenes de dumping
(57)
A falta de observaciones, se confirma el método utilizado para calcular los márgenes de dumping descrito en los considerandos 69 a 73 del Reglamento provisional.
(58)
Un productor exportador alegó que, en el cuestionario sobre el antidumping, había indicado por error valores incorrectos de coste, seguro y flete («valores cif») en relación con algunas de sus ventas para exportación a la UE del producto afectado. Los valores cif notificados eran demasiado bajos y, por ello, inflaban el margen de dumping de la empresa, así como su margen de perjuicio.
(59)
La Comisión examinó a fondo esta alegación. Tras contrastar y verificar sobre el terreno los valores cif de las respectivas transacciones con el importador de la UE, la Comisión pudo comprobar la validez de esta alegación. Por consiguiente, se acepta esta alegación.
(60)
Teniendo en cuenta los ajustes aplicados al valor normal y al precio de exportación y a falta de otras observaciones, los márgenes de dumping definitivos, expresados como porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, antes del despacho en aduana, son los siguientes:
Empresa
Margen de dumping
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Otras empresas que cooperaron
84,7 %
Todas las demás empresas
90,1 %
D. PERJUICIO
1. Definición de industria de la Unión y producción de la Unión
(61)
No se recibió ningún comentario a propósito de la definición de la industria de la Unión y la producción de la Unión. Por tanto, la Comisión confirma los considerandos 75 y 79 del Reglamento provisional.
2. Consumo de la Unión
(62)
Después de la comunicación provisional, las cifras del volumen de ventas presentadas por el denunciante a propósito de los productores de la Unión incluidos en la muestra fueron actualizadas con datos procedentes de dichos productores. El cuadro 1 se corrigió en consecuencia (véase más adelante). Esta corrección no modifica ni invalida la tendencia o las conclusiones sacadas de los datos que figuran en el Reglamento provisional. En consecuencia, a falta de observaciones relativas al consumo de la Unión, se confirma la tendencia de dicho consumo indicada en los considerandos 80 a 82 del Reglamento provisional.
Cuadro 1
Consumo de la Unión (1 000 m2)
2009
2010
2011
PI
Consumo total de la Unión
16 596
28 239
33 993
27 412
Índice
100
170
205
165
Fuente:
Glass for Europe, el denunciante y las respuestas a los cuestionarios de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
3. Volumen, precio y cuota de mercado de las importaciones objeto de dumping procedentes del país afectado
(63)
Debido a la corrección efectuada en las ventas de la industria de la Unión (véase el considerando 62), fue necesario corregir también la cuota de mercado de las importaciones procedentes del país afectado (véase el cuadro 2). Esta corrección no modifica la tendencia ni las conclusiones deducidas de los datos que figuran en el Reglamento provisional.
(64)
En consecuencia, la Comisión confirma los considerandos 83 a 87 del Reglamento provisional.
Cuadro 2
Volumen de importaciones (1 000m2) y cuota de mercado
2009
2010
2011
PI
Cuota de mercado
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Índice
100
100
250
421
Fuente:
Glass for Europe, el denunciante y las respuestas a los cuestionarios de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
4. Subcotización de precios
(65)
En los considerandos 88 y 89 del Reglamento provisional se indica cómo se determinó la subcotización de precios durante el PI. Los precios de venta medios ponderados por tipo de producto cobrados por los productores de la Unión incluidos en la muestra a los clientes no vinculados en el mercado de la Unión, ajustados a un precio de fábrica, se compararon con los precios medios ponderados correspondientes por tipo de producto de las importaciones procedentes de los productores exportadores incluidos en la muestra que cooperaron. Las importaciones en cuestión estaban destinadas al primer cliente independiente en el mercado de la Unión, a precios cif, con ajustes al alza, esto es, los costes relativos al despacho de aduana, derechos, manipulación y carga. Dichos ajustes incrementaron el precio entre un 7 % y un 15 % en función del número de control del producto.
(66)
La comparación de precios se hizo por número de tipo de producto en transacciones correspondientes a la misma fase comercial, con los debidos ajustes especificados en el considerando anterior, y tras deducir las rebajas y los descuentos. El resultado de la comparación, expresada en porcentaje del volumen de negocio de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el PI, reveló una media ponderada del margen de subcotización de entre el 10,6 % y el 26,7 % de los precios de las importaciones objeto de dumping respecto a los precios de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(67)
Dos productores exportadores alegaron que en el caso de un tipo de producto no se había hecho correctamente la comparación de precios. En particular, afirmaron que el vidrio solar revestido por ambas caras y el revestido por una sola cara debían haberse comparado por separado. Supuestamente, el coste y el precio del vidrio solar revestido por ambas caras son muy superiores a los del vidrio solar revestido por una sola cara. Alegaron también que el vidrio solar revestido por ambas caras tiene un factor de transmitancia solar «normalmente» muy superior al del vidrio solar revestido por una sola cara. Por último, un exportador afirmó que los módulos fotovoltaicos no utilizan nunca vidrio revestido por ambas caras porque es mucho más caro que el revestido por una sola cara pero tiene el mismo factor de transmitancia que este último cuando se utiliza en la producción de módulos fotovoltaicos. En cambio, en el caso de las aplicaciones térmicas solares, la mayor transmitancia que ofrece el vidrio solar revestido por ambas caras sí es supuestamente importante porque les da mucha más eficiencia.
(68)
La Comisión rechaza las alegaciones de los productores exportadores por las razones expuestas a continuación. En primer lugar, al margen de las alegaciones generales, el productor exportador no ha aportado pruebas de que exista una diferencia constante entre los costes de producción del vidrio solar revestido por una sola cara y el revestido por las dos caras. La industria de la Unión sostiene lo contrario y afirma que los costes de producción difieren en función de la técnica de revestimiento utilizada y que el vidrio revestido por ambas caras no es necesariamente más caro que el revestido por una cara. En segundo lugar, es verdad que el vidrio solar revestido por ambas caras puede alcanzar una transmitancia solar superior a la del revestido por una sola cara (la transmitancia solar del primero es de como máximo el 98 %, mientras que la del segundo solo puede llegar al 95 %) y también es verdad que sus características técnicas solo son importantes para las aplicaciones térmicas, pero resulta irrelevante para los módulos fotovoltaicos. Sin embargo, en contra de lo que afirma el productor exportador, el vidrio solar revestido por ambas caras se vende también a los productores de módulos fotovoltaicos, que constituyen incluso su principal mercado. De hecho, durante el PI, las ventas de vidrio revestido por ambas caras de la industria de la Unión para colectores térmicos eran insignificantes (menos de un 1 % de todas las ventas de vidrio revestido por ambas caras; y todas las demás ventas estaban destinadas a los módulos fotovoltaicos).
(69)
Después de la comunicación provisional se recibieron dos observaciones relativas al coste posterior a la importación. En la primera observación, el denunciante alegó que los ajustes de costes correspondientes a los costes de despacho de aduana, derechos, manipulación y carga debían ser muy inferiores, a saber, 0,26 EUR/m2 de despacho de aduana, manipulación y carga más un 3 % de derechos, en lugar de la opción utilizada de 0,40 EUR/m2 más un 3 % de derechos.
(70)
La segunda observación procede de un productor exportador que alegó que no se habían comunicado destalles del desglose, aparte de un coste global de 0,40 EUR/m2 que cubre los costes de manipulación, despacho de aduana y almacenamiento temporal de los productos importados en el punto de importación. Alegó también que no se habían explicado los criterios aplicados para determinar si un ajuste se consideraba o no razonable.
(71)
Los ajustes en cuestión aplicados por la Comisión se basan en los datos verificados procedentes de los importadores de vidrio solar producido en la RPC y reflejan los costes medios ponderados realmente contraídos para importar el producto afectado durante el PI. En cambio, el denunciante proporcionó una declaración de tasas estándar regulares aplicadas por un transitario independiente a las importaciones procedentes de China en contenedores marítimos estándar. Esta declaración no constituye una prueba válida de las tasas reales aplicadas por los transitarios a las importaciones del producto afectado durante el PI. Por consiguiente, se rechaza la alegación del denunciante.
(72)
Por lo que respecta a la alegación del productor exportador, no se pudo aportar un mayor desglose de los 0,40 EUR/m2 porque esta cantidad es una media ponderada calculada sobre la base de numerosas facturas reales emitidas durante el PI correspondientes a las importaciones de vidrio solar chino en distintos puertos de la UE. En consecuencia, los costes reales posteriores a la importación varían en función del puerto de entrada en la UE, del tipo de producto, del uso del almacenamiento temporal en el punto de importación, etc.
(73)
Además, el ajuste por los costes posteriores a la importación efectuado por la Comisión en el Reglamento provisional se considera razonable, dado que está basado en facturas reales verificadas de importaciones de vidrio solar por importadores independientes.
(74)
A falta de otras observaciones sobre el método utilizado para calcular la subcotización, se confirma el método de comparación de precios explicado en los considerandos 89 y 90 del Reglamento provisional.
5. Indicadores macroeconómicos
(75)
Según lo indicado en el considerando 92 del Reglamento provisional, a efectos del análisis del perjuicio, la Comisión ha hecho una distinción entre indicadores de perjuicio macroeconómicos y microeconómicos. Los indicadores macroeconómicos para el período considerado se analizaron sobre la base de los datos de todos los productores de la Unión que se dieron a conocer durante la investigación proporcionados por la industria de la Unión.
(76)
Un productor exportador alegó que la Comisión no había efectuado el análisis del perjuicio de acuerdo con el artículo 3, apartados 2 y 5, del Reglamento de base, dado que lo había efectuado sobre la base de dos conjuntos de datos separados y supuestamente incoherentes, a saber, los indicadores de perjuicio macroeconómicos y microeconómicos. Añadió que la supuesta incoherencia del análisis basado en los dos conjuntos de datos arrojaba serias dudas de que el proceso de evaluación del daño en su conjunto fuera adecuado, justo y objetivo.
(77)
Tras la comunicación definitiva, la misma empresa reiteró su alegación. Citó también varias investigaciones anteriores en las que supuestamente las instituciones de la Unión definieron de forma incoherente varios conjuntos de datos como pertenecientes a los macrodatos o los microdatos.
(78)
La Comisión no puede aceptar esta alegación. Se trata de un método aplicable en los casos de muestreo para analizar la situación de la industria de la Unión y tomar en consideración las tendencias observadas no solo en la muestra, sino también en la industria de la Unión en su conjunto. En el análisis se tuvieron en cuenta todos los factores prescritos en el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base. La conclusión sobre el perjuicio se deriva también de todos estos factores. En consecuencia, el análisis del perjuicio se efectuó de acuerdo con el artículo 3, apartados 2 y 5, del Reglamento de base.
(79)
A falta de otras observaciones, la Comisión confirma los considerandos 90 a 94 del Reglamento provisional.
(80)
A propósito de los indicadores macroeconómicos analizados por la Comisión en los considerandos 95 a 103 del Reglamento provisional, debido a la corrección efectuada en las ventas de la industria de la Unión (véase el considerando 62), la cuota de mercado de los productores de la Unión ha variado ligeramente (véase el cuadro 5). No obstante, esta corrección no modifica la tendencia ni las conclusiones derivadas de los datos que figuran en el Reglamento provisional. En consecuencia, la Comisión confirma los considerandos 95 a 105 del Reglamento provisional.
Cuadro 5
Volumen de ventas y cuota de mercado
2009
2010
2011
PI
Volumen de ventas (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Índice
100
172
181
123
Cuota de mercado
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Índice
100
101
88
74
Fuente:
Glass for Europe, el denunciante y las respuestas a los cuestionarios de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
6. Indicadores microeconómicos
(81)
Tras la comunicación provisional, se ha actualizado el coste de producción unitario de los productores de la Unión incluidos en la muestra. El cuadro 7 se modificó ligeramente en consecuencia (véase más adelante). Esta corrección no modifica ni invalida la tendencia o las conclusiones derivadas de los datos que figuran en el Reglamento provisional. Por consiguiente, a falta de otras observaciones, la Comisión confirma los considerandos 106 a 123 del Reglamento provisional.
Cuadro 7
Precios de venta medios en la Unión
2009
2010
2011
PI
Coste de producción unitario (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Fuente: Respuestas al cuestionario de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
7. Conclusión sobre el perjuicio
(82)
A falta de otras observaciones, la Comisión confirma las conclusiones expuestas en los considerandos 124 a 129 del Reglamento provisional, a saber, que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante a tenor del artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base.
E. CAUSALIDAD
1. Efecto de las importaciones objeto de dumping
(83)
En los considerandos 131, 132 y 133 del Reglamento provisional, la Comisión concluyó que existía un nexo causal entre el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC. Esta conclusión fue impugnada por varias partes interesadas, que afirmaron que no había ninguna coincidencia razonable y coherente en el tiempo entre el perjuicio sufrido y el aumento de las importaciones procedentes del país afectado. Ello se debe a que entre 2009 y 2011 se produjo un aumento significativo de las importaciones procedentes de China. Además, el precio medio de las importaciones procedentes de China en 2011 fue de 4,96 EUR/m2, un importe cercano al de 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Las mismas partes afirmaron que la conclusión de que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión debía atribuirse a las importaciones procedentes de China en 2012 se contradice con sus conclusiones de que las importaciones procedentes de ese país supuestamente no habían tenido impacto negativo alguno el año anterior, especialmente por lo que respecta al margen de beneficio de la industria de la Unión, aunque el precio de importación medio fuera muy similar.
(85)
Desde el inicio del período considerado hasta el final del PI, las importaciones aumentaron un 596 %, y su cuota de mercado aumentó un 321 %. Los precios de las importaciones disminuyeron un 27,2 % durante el período considerado.
(86)
Es verdad que el margen de beneficio de la industria de la Unión en 2011 fue solo ligeramente inferior al de 2010, a pesar del fuerte aumento de las importaciones procedentes de la RPC ya en 2011. No obstante, en 2011 aumentó considerablemente el consumo de vidrio solar en la Unión, concretamente un 20,4 % entre 2010 y 2011, mientras que en el mismo período las importaciones procedentes de la RPC aumentaron un 150 %. En el PI, mientras que el consumo disminuyó algo más de un 19 %, el volumen de las importaciones procedentes de China aumentó un 35 % más respecto a 2011. Ello muestra claramente la coincidencia en el tiempo entre el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión en el PI y el fuerte aumento de las importaciones objeto de dumping procedentes de China. Además, lógicamente, los productores de la Unión tardan algún tiempo en sentir algunos de los efectos negativos del aumento de las importaciones objeto de dumping (por ejemplo, la pérdida de clientes, el registro de pérdidas, la reducción del rendimiento de las inversiones y el flujo de caja, etc.). Se rechaza, por tanto, esta alegación.
(87)
Tras la comunicación definitiva, las mismas partes afirmaron que la coincidencia en el tiempo entre el perjuicio importante sufrido y las importaciones objeto de dumping procedentes de China no podía evaluarse sobre la base de la totalidad del período considerado, de 2009 al final del período PI, sin tener en cuenta las tendencias observadas durante ese período.
(88)
La Comisión analizó también las tendencias durante el período considerado. El hecho de que, efectivamente, en 2011 la industria de la Unión seguía siendo rentable a pesar de que, ese año, las importaciones procedentes de China ya se habían incrementado fuertemente, no afecta a la conclusión de que en el PI se produjo una coincidencia en el tiempo entre el perjuicio sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping procedentes de China.
(89)
Durante el PI, mientras que el consumo disminuyó algo más de un 19 %, los productores exportadores chinos:
-
aumentaron su cuota de mercado en 12,4 puntos porcentuales respecto a 2011, mientras que la cuota de la industria de la Unión se redujo en 12,3 puntos porcentuales,
-
aumentaron el volumen de las importaciones procedentes de China en más de un 35 %, mientras que las ventas de la industria de la Unión disminuyeron un 32 %, y
-
disminuyeron aún más sus ya muy bajos precios de exportación, en más de un 10 %, y su subcotización respecto a los precios de la industria de la Unión era del 26,7 %, lo que contribuyó a las pérdidas sufridas por esta última en el PI.
(90)
Teniendo en cuenta este análisis, la Comisión concluye que la existencia de importaciones objeto de dumping y el considerable aumento de su cuota de mercado a precios constantemente subcotizados respecto a los de la industria de la Unión causaron el perjuicio importante sufrido por esta última.
(91)
A falta de otras observaciones relativas a los efectos de las importaciones objeto de dumping, la Comisión confirma lo expuesto en los considerandos 131, 132 y 133 del Reglamento provisional.
2. Efecto de otros factores
2.1. Importaciones procedentes de terceros países
(92)
Debido a la corrección efectuada en las ventas de la industria de la Unión (véase el considerando 62), se modificó ligeramente la cuota de mercado de las importaciones procedentes de terceros países (véase el cuadro 11 corregido). No obstante, esta corrección no modifica la tendencia ni las conclusiones derivadas de los datos que figuran en el Reglamento provisional.
(93)
A falta de otras observaciones, la Comisión confirma los considerandos 134 a 137 del Reglamento provisional.
Cuadro 11
Importaciones procedentes de terceros países (1 000 m2)
Terceros países
2009
2010
2011
PI
Cuota de mercado
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Índice
100
74
90
88
Fuente: Glass for Europe, el denunciante y las respuestas a los cuestionarios de los productores de la Unión.
2.2. Exportaciones de la industria de la Unión
(94)
Una parte cuestionó las conclusiones de la Comisión expuestas en el considerando 139 del Reglamento provisional, según las cuales el descenso de las ventas de exportación de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el PI se debió muy probablemente a los precios muy bajos de las exportaciones chinas a los principales destinos de las exportaciones de la industria de la Unión (concretamente, los Estados Unidos y Canadá). La misma parte consideró que esta conclusión no estaba justificada porque en 2011 también hubo exportaciones chinas y no hay motivos para que su impacto se produjera solo en 2012. Consideró también que el motivo real de las escasas ventas de exportación de la industria de la Unión era su incapacidad para seguir siendo competitiva tras la bajada de precios en el mercado mundial. Por consiguiente, la parte alegó que el descenso de las ventas de exportación de la industria de la Unión durante el PI agravó el perjuicio sufrido.
(95)
Las ventas de exportación de los productores de la Unión incluidos en la muestra representaron un 20 % de su volumen total de ventas en 2009 (fase de puesta en marcha), un 11 % en 2010 y solo un 14 % en 2011, año cumbre. En 2012 se produjo un nuevo descenso del 5 %.
(96)
La Comisión rechaza esta alegación por los motivos que se exponen a continuación. El mercado de la Unión -y no los mercados de terceros países-, al ser uno de los mayores del mundo, ha sido siempre y sigue siendo el principal mercado de la industria de la Unión. Asimismo, el hecho de que el vidrio solar sea relativamente pesado y frágil acarrea costes adicionales si se transporta a cierta distancia (debido a las roturas y la corrosión). Sobre la base de la información obtenida por la Comisión a través de las respuestas al cuestionario de los productores exportadores incluidos en la muestra, los precios de las exportaciones chinas a los principales destinos de exportación de la industria de la Unión eran, en efecto, muy bajos y disminuyeron aún más durante el PI en comparación con 2011. Ello pone de manifiesto que el bajo nivel de exportación de la industria de la Unión se debe principalmente a las exportaciones chinas a precios cada vez más bajos, incluidas las exportaciones a los mercados de terceros países, tal como se confirmó durante la investigación.
(97)
Tras la comunicación definitiva, la misma parte alegó que la investigación se refería al mercado de la Unión y no evaluaba ninguna determinación de precios supuestamente injusta en los mercados de terceros países.
(98)
Añadió que las conclusiones de las instituciones de la UE, aun suponiendo que fueran correctas, atribuían a las importaciones objeto de dumping en la Unión el perjuicio causado por otros factores. Por consiguiente, las supuestas exportaciones chinas a precios reducidos o subvencionadas no constituían importaciones objeto de dumping en la UE, sino que debían considerarse otro factor, cuyos efectos perjudiciales no podían atribuirse a las importaciones objeto de dumping.
(99)
La Comisión rechaza esta alegación. No investigó si los precios de las importaciones en terceros países procedentes de China eran objeto de dumping o estaban subvencionadas. Tan solo llegó a la conclusión, sobre la base de los precios de exportación a terceros países transmitidos por los productores exportadores incluidos en la muestra, de que dichos precios habían disminuido constantemente en los últimos años.
(100)
En la misma línea, la Comisión analizó la disminución de precios de las importaciones en terceros países procedentes de la RPC como factor separado y no la atribuyó a las importaciones objeto de dumping en la Unión. En efecto, este hecho solo se evocó como posible explicación de la disminución de las exportaciones de la industria de la Unión a los principales terceros países de destino, teniendo en cuenta que estos mercados no eran y nunca fueron los principales mercados de la industria de la Unión. Incluso en sus años cumbre 2010 y 2011, más del 85 % de las ventas de la industria de la Unión tuvieron lugar en el mercado de la Unión.
(101)
Por lo tanto, se confirma la conclusión expuesta en el considerando 140 del Reglamento provisional, según la cual no se puede concluir que el deterioro de la actividad exportadora de los productores de la Unión incluidos en la muestra rompa el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
2.3. Evolución del consumo, capacidad y utilización de la capacidad
(102)
Una parte alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió al descenso del consumo de la Unión. Supuestamente, este es el único factor que parece disminuir por primera vez en 2012 y al que puede vincularse razonablemente el perjuicio, mientras que las importaciones procedentes de China se iniciaron ya en 2011 a precios comparables a los de 2012. Tras la comunicación definitiva, la misma parte reiteró su alegación.
(103)
En efecto, en 2012 el consumo disminuyó en comparación con los años anteriores. Sin embargo, el análisis de la Comisión va desde el inicio del período considerado, en 2009, hasta el final del PI, y durante ese tiempo el consumo de la Unión aumentó globalmente un 65 %. Durante el período considerado, la cuota de mercado de la industria de la Unión disminuyó de forma constante y considerable, a saber, un 25,7 % en conjunto, mientras que la cuota de mercado de las importaciones procedentes de China aumentó un 321 %. El aumento de las importaciones procedentes de China fue del 596 % durante el período considerado.
(104)
Además, durante el PI, el consumo de la Unión estaba aún a un nivel comparable al de 2010, mientras que, tal como se indica en el cuadro 10 del Reglamento provisional, 2010 fue un año en el que la industria de la Unión logró un beneficio razonable. Por consiguiente, la bajada del consumo en la Unión durante el PI no puede, por sí sola, haber provocado las pérdidas sufridas por la industria de la Unión durante el PI. Además, la cuota de mercado de la industria de la Unión disminuyó un 26,6 % entre 2010 y 2012, mientras que la de las importaciones procedentes de China aumentó un 318 % en el mismo período. Por último, si la disminución del consumo durante el PI hubiera provocado el perjuicio sufrido por la industria de la Unión, también se habrían resentido las importaciones procedentes de China. Sin embargo, es evidente que no ha sido el caso. Al contrario, durante el PI, las importaciones procedentes de China aumentaron considerablemente, tanto en volumen como en cuota de mercado.
(105)
En consecuencia, la Comisión rechaza esta alegación y confirma las conclusiones expuestas en los considerandos 141 y 142 del Reglamento provisional.
(106)
Con respecto a la capacidad de producción de la industria de la Unión que figura en el cuadro 4 del Reglamento provisional, la Comisión considera que su aumento siguió claramente la tendencia del aumento del consumo de la Unión hasta 2011.
(107)
La Comisión determinó también que la razón principal del aumento de la capacidad de producción en un 12,5 % entre 2011 y el final del PI fue la entrada en el mercado del vidrio solar de una empresa, mientras que la capacidad de producción de todas las demás empresas en el mercado se redujo ligeramente durante el mismo período.
(108)
En consecuencia, la Comisión cree que, en general, la tendencia en el desarrollo de la capacidad de la industria de la Unión siguió la evolución del consumo de la Unión. Considera, por consiguiente, que la elevada capacidad de producción de la industria de la Unión, que ya era alta al inicio del período considerado y siguió siéndolo durante el PI, no basta para romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(109)
Después de la comunicación definitiva, varias partes interesadas afirmaron que la Comisión no había tenido en cuenta el supuesto exceso de capacidad como causa importante del perjuicio. Supuestamente, durante el período considerado, el aumento de la capacidad no estaba justificado por el aumento del consumo, dado que la industria de la Unión sufrió un enorme desfase entre la capacidad de producción y el consumo que, en su opinión, no era económicamente viable. Una parte alegó que la incorporación de una nueva empresa al mercado entre 2011 y el final del PI contribuyó al perjuicio sufrido porque incrementó la competencia interna.
(110)
Alegó también que la disminución del consumo de la Unión y el aumento de la capacidad de producción, combinados con un descenso en las ventas de exportación, tuvieron como resultado una baja tasa de utilización de la capacidad. Esta provocó unos costes fijos elevados que, en su opinión, afectaron gravemente a la industria del vidrio solar de la Unión.
(111)
La Comisión observa que la capacidad de la industria de la Unión en su conjunto ha sido siempre superior al consumo total de la Unión durante todo el período considerado. Sin embargo, ello no ha impedido que las empresas de la industria de la Unión incluidas en la muestra obtuvieran beneficios durante los dos años anteriores al PI y que solo registraran pérdidas significativas, del 14,5 %, durante el período de investigación.
(112)
Además, la capacidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra aumentaron solo un 4 % entre 2010 y 2011 y un 2,6 % entre 2011 y el PI, lo que supone un modesto aumento del 6,7 % entre 2010 y el PI.
(113)
En consecuencia, la diferencia entre el consumo y la capacidad existió durante todo el período considerado y, aunque fue ligeramente superior durante el PI, no explica las enormes pérdidas sufridas por las empresas incluidas en la muestra durante dicho PI. Así pues, la Comisión rechaza la alegación de que la capacidad de la industria de la Unión no era económicamente viable.
(114)
Por lo que respecta al argumento de que la empresa que se incorporó en 2012 contribuyó al perjuicio sufrido por la industria de la Unión, la Comisión observa que esta nueva empresa, aunque se había dotado de una gran capacidad, tenía unos volúmenes de producción y venta muy limitados, en torno a un 2 % del total de las ventas de la UE, durante el PI. En consecuencia, la incorporación de esta empresa apenas influyó en el rendimiento de la industria de la Unión en su conjunto, pero infló considerablemente los datos sobre la capacidad y la utilización de la capacidad de esta última. En efecto, al margen de los datos de esta empresa, la capacidad de todos los demás productores de la Unión en realidad disminuyó entre 2011 y 2012.
(115)
Además, la investigación no confirmó que los costes fijos afectaran gravemente a la industria del vidrio solar. De hecho, los costes fijos medios de los productores de la Unión incluidos en la muestra oscilaban entre un 25 % y un 35 % de los costes de producción totales durante el PI. En los años anteriores de 2010 y 2011, el porcentaje de los costes fijos fue ligeramente inferior, pero aún dentro de esa horquilla. Ello muestra claramente que la elevada capacidad durante el PI tuvo evidentemente un efecto en los costes de producción, pero no fue significativo y no explica las cuantiosas pérdidas sufridas durante el PI, sobre todo, si se comparan con los beneficios alcanzados en los años anteriores. Además, la tasa de utilización de la capacidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra disminuyó en comparación con años anteriores, pero se mantuvo en el 65 % durante el PI.
(116)
Por último, en su análisis, la Comisión ha tenido en cuenta también que la capacidad instalada puede adaptarse para la producción de otros tipos de vidrio, que no entran dentro del ámbito de la presente investigación. En consecuencia, debido también a esta circunstancia, la Comisión no está de acuerdo con la parte interesada en que la alta capacidad instalada no era viable económicamente.
(117)
Teniendo en cuenta lo anterior, la Comisión rechaza las alegaciones formuladas por dicha parte y reitera que la evolución del consumo, de la capacidad y de la utilización de la capacidad durante el período considerado, analizados tanto por separado como en conjunto, no bastan para romper el nexo causal entre el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping.
2.4. Tendencias en los módulos solares
(118)
Dos partes afirmaron que, además de la evolución del consumo del producto afectado, también causaron el perjuicio sufrido por la industria de la Unión la disminución del consumo de módulos solares y las pérdidas sufridas por esta industria a finales de 2011/principios de 2012. Supuestamente, el impacto de la crisis financiera de los productores de paneles solares en el mercado del vidrio solar había empezado a notarse a finales de 2011 y en 2012, debido al lapso de tiempo necesario entre ambos sucesos.
(119)
Una parte repitió estos mismos argumentos después de la comunicación definitiva.
(120)
En el considerando 143 del Reglamento provisional, la Comisión constató, en efecto, que las tendencias observadas en los módulos solares habían tenido un impacto importante en el consumo de vidrio solar, puesto que entre el 80 y el 85 % de las ventas de vidrio solar iban destinadas a los productores de módulos solares (módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y módulos fotovoltaicos de capa fina). Sin embargo, como se indica en los considerandos 143 y 144 del Reglamento provisional, el consumo de módulos solares aumentó constantemente durante el período considerado, de 2009 a 2012, y aunque disminuyó en 2012, su consumo se mantuvo un 221 % superior al de 2009 y un 44 % superior al de 2010 (7). Además, se estableció que la reducción de las tarifas reguladas a finales de 2011/principios de 2012 no rompía el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping de módulos solares y el perjuicio importante constatado (8), dado que la demanda de módulos solares se mantuvo relativamente elevada durante el período 2009-2012.
(121)
Teniendo en cuenta lo anterior, la Comisión concluye que la disminución del consumo de módulos solares en 2012 no puede considerarse por sí sola un factor que rompa el nexo causal establecido entre las importaciones objeto de dumping de vidrio solar procedentes de la RPC y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
(122)
De forma similar, puesto que la demanda de módulos solares se mantuvo relativamente elevada en el período 2009-2012 y la demanda de vidrio solar aumentó un 65 % durante el mismo período, el impacto que tuvo en el consumo de vidrio solar el deterioro de la situación financiera de los productores de módulos solares de finales de 2011/principios de 2012 no puede considerarse por sí solo un factor que rompa el nexo causal establecido entre las importaciones objeto de dumping de vidrio solar procedentes de la RPC y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
(123)
A falta de otras observaciones, se confirman las conclusiones del considerando 144 del Reglamento provisional.
2.5. Conclusión sobre la causalidad
(124)
Teniendo en cuenta lo anterior, la Comisión confirma sus conclusiones expuestas en los considerandos 130 a 133 del Reglamento provisional de que las importaciones del producto afectado procedentes del país afectado durante el PI eran objeto de dumping y estaban subcotizadas respecto a las ventas de la industria de la Unión. Por otro lado, existe una clara coincidencia en el tiempo entre el aumento del volumen de las importaciones objeto de dumping y el deterioro de la situación de la industria de la Unión. Las importaciones objeto de dumping competían directamente con la producción de la industria de la Unión y, en consecuencia, esta última perdió rentabilidad y cuota de mercado durante el período considerado. Se analizaron otras posibles causas del perjuicio, tanto por separado como en conjunto, y se constató que ninguna de ellas rompía el nexo causal establecido entre las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
(125)
No se proporcionaron nuevas pruebas que pudieran modificar esta conclusión y, a falta de cualquier otra observación sobre la causalidad, la Comisión confirma los considerandos 145 y 146 del Reglamento provisional.
F. INTERÉS DE LA UNIÓN
1. Interés de la industria de la Unión
(126)
A falta de observaciones sobre el interés de la industria de la Unión, la Comisión confirma lo expuesto en los considerandos 148 a 151 del Reglamento provisional.
2. Interés de los importadores y operadores comerciales no vinculados
(127)
A falta de observaciones sobre el interés de los importadores y operadores comerciales no vinculados, la Comisión confirma lo expuesto en los considerandos 152, 153 y 154 del Reglamento provisional.
3. Interés de los proveedores de materias primas
(128)
A falta de observaciones sobre el interés de los proveedores de materias primas, la Comisión confirma lo expuesto en el considerando 155 del Reglamento provisional.
4. Interés de los usuarios
(129)
Un usuario se manifestó e indicó que las medidas antidumping no le afectarían porque no había utilizado vidrio solar producido en la RPC y no tenía intención de utilizarlo.
(130)
Un productor exportador alegó que la imposición de derechos antidumping sobre el vidrio solar chino podría beneficiar un poco a la industria del vidrio solar de la Unión pero perjudicaría mucho a la industria de los módulos fotovoltaicos o colectores térmicos de la Unión, ya que tendrían que pagar más por el producto afectado. Además, ello iría supuestamente en detrimento del objetivo de la Unión de protección del medio ambiente, puesto que provocaría un aumento de los precios de los módulos fotovoltaicos y las instalaciones térmicas solares y favorecería a la industria del vidrio solar, cuyo consumo de energía es, según el productor exportador, intenso.
(131)
Tal como se indica en el considerando 157 del Reglamento provisional, la imposición de derechos antidumping tendrá un impacto muy limitado (menos del 1 %) en los costes totales de los módulos solares. No se recibieron pruebas que pusieran en duda la exactitud de este análisis. Se rechaza, por tanto, esta alegación.
(132)
A falta de otras observaciones sobre el interés de la Unión, la Comisión confirma los considerandos 155 a 159 del Reglamento provisional.
5. Aspectos relacionados con la competencia
(133)
A falta de observaciones relativas a los aspectos de competencia señalados en los considerandos 160 a 163 del Reglamento provisional, la Comisión confirma los considerandos en cuestión.
6. Conclusión sobre el interés de la Unión
(134)
No se recibieron observaciones que pudieran modificar el análisis del interés de la Unión que figura en el Reglamento provisional. Por tanto, la Comisión confirma el considerando 164 del Reglamento provisional.
G. MEDIDAS ANTIDUMPING DEFINITIVAS
1. Nivel de eliminación del perjuicio
(135)
Varias partes interesadas rebatieron el uso de un objetivo de beneficio del 8,3 % para la industria de la Unión contemplado en el considerando 167 del Reglamento provisional, al entender que un beneficio tan alto no era realista. Alegaron que el margen de beneficio del 8,3 % en 2010 constituye el punto culminante del período considerado, puesto que ese año fue el mejor de la industria fotovoltaica mundial. Alegaron también que era imposible que la industria del vidrio solar de la Unión obtuviera el mismo margen de beneficio en 2012, incluso de no haberse producido el dumping, porque la industria mundial de los módulos fotovoltaicos, incluida la de la Unión, supuestamente entró en una grave recesión en 2012.
(136)
La Comisión rechaza esta alegación. La Comisión utilizó como objetivo de beneficio el beneficio medio que los productores de la Unión incluidos en la muestra obtuvieron en 2010, cuando las importaciones del producto afectado todavía eran escasas y, por tanto, aún no podían haber distorsionado las condiciones normales de competencia. Por lo tanto, el margen de beneficio utilizado para determinar el nivel de eliminación del perjuicio corresponde a un período en el que la industria de la Unión, en condiciones normales de competencia y aún no afectada por las importaciones objeto de dumping, podía razonablemente esperar un beneficio (9).
(137)
Por último, el año cumbre de la industria del vidrio solar no fue 2010, como indican las partes, sino 2011, momento de mayor consumo de la Unión y mayor volumen de ventas de la industria de la Unión.
(138)
Tras la comunicación definitiva, una parte reiteró su impugnación del margen de beneficio utilizado como objetivo de beneficio. Afirmó que la Comisión debía tener en cuenta todos los demás factores que afectaron a la rentabilidad durante el PI. Consideraba que un objetivo de beneficio razonable no podía ser superior a un 5 %.
(139)
La Comisión rechaza esta alegación por los motivos que se exponen a continuación. El objetivo de beneficio utilizado no se basa en una estimación sino en el beneficio real alcanzado por la industria de la Unión antes de la distorsión de la competencia causada por las importaciones objeto de dumping procedentes de China. La Comisión considera que es un beneficio razonable y ha tenido en cuenta que la situación del mercado no era muy diferente de la del PI, si descontamos el impacto de las importaciones objeto de dumping procedentes de China. La declaración de la parte a este respecto, de que el consumo en 2010 fue mucho más elevado que en 2012, es objetivamente incorrecto. Como se indica en la sección E.2.3, en 2010 el consumo fue similar al de 2012. Además, en 2010 la industria de la Unión estaba desarrollando su capacidad ante el fuerte incremento previsto de la demanda, lo que afectó negativamente a sus beneficios de ese año. Por último, el objetivo de beneficio propuesto del 5 % es arbitrario porque no está basado en datos o cálculos reales, y por tanto se rechaza.
(140)
El denunciante afirmó, en cambio, que el margen de beneficio era demasiado bajo y que la Comisión debía aumentarlo al 15 %, dado que sus beneficios en 2010 fueron superiores al 10 %. Supuestamente, los márgenes de beneficio más bajos obtenidos en 2010 por otros productores de la UE incluidos en la muestra no eran representativos de los beneficios que pueden esperarse razonablemente en ausencia de importaciones comerciales injustas. Lo más probable es que hubiera razones vinculadas a las políticas de gestión o problemas de estas empresas, y posiblemente políticas de precios a corto plazo destinadas a ganar cuota de mercado, que explicarían por qué solo ellas obtuvieron un margen inferior ese año y por qué fueron de las primeras perjudicadas por las importaciones objeto de dumping.
(141)
La Comisión no acepta esta alegación. Como se ha explicado en esta sección, la Comisión considera que el beneficio medio en 2010 del conjunto de la industria de la Unión refleja adecuadamente el beneficio medio en condiciones normales de competencia. El hecho de que algunos miembros de la industria de la Unión hayan adoptado decisiones de gestión que condujeron a unos márgenes de beneficios inferiores o superiores a los de otros miembros del mismo sector industrial no contradice esta conclusión. De hecho, la existencia de tales diferencias constituye una característica intrínseca del comportamiento de las empresas en una economía de mercado.
(142)
A falta de otras observaciones, la Comisión confirma el método descrito en los considerandos 166 a 169 del Reglamento provisional.
2. Medidas definitivas
(143)
A la vista de las conclusiones alcanzadas a propósito del dumping, del perjuicio, de la causalidad y del interés de la Unión, y de conformidad con el artículo 9, apartado 4, del Reglamento de base, deben aplicarse medidas antidumping definitivas a las importaciones del producto afectado de un nivel correspondiente al margen de perjuicio, conforme a la norma del derecho inferior. En este caso, el tipo del derecho debe fijarse, en consecuencia, al nivel del margen de perjuicio comprobado.
(144)
A raíz de la información provisional, el denunciante alegó que los derechos ad valorem provisionales no resultaron eficaces. Por ello, pidió a la Comisión que impusiera medidas definitivas en forma de un precio mínimo de importación («PMI»). El denunciante alegó que dicho PMI daría más eficacia a las medidas, especialmente si se imponían dos PMI diferentes, uno para el vidrio solar revestido y otro para el no revestido. Las razones aducidas por el denunciante son las siguientes.
(145)
En primer lugar, el denunciante indicó que, tras el PI, los productores exportadores habían vendido vidrio revestido en el mercado de la UE al precio al que habían vendido vidrio solar no revestido durante el PI. Argumentó también que el vidrio revestido tiene unos costes de producción más elevados que el vidrio no revestido y que, en consecuencia, se vende normalmente a precios entre un 20 y 25 % superiores a los de este último.
(146)
En segundo lugar, el denunciante alegó que, después del PI, la demanda en la Unión pasó del vidrio solar sin revestir al vidrio revestido. Los usuarios compraban cada vez más vidrio solar revestido en lugar del vidrio solar no revestido. En consecuencia, la casi totalidad de las importaciones procedentes de la RPC en la UE en el segundo semestre de 2013 eran de vidrio solar revestido, mientras que durante el PI ocurría lo contrario.
(147)
Las medidas antidumping pueden, en efecto, adoptar diferentes formas. Si bien la Comisión dispone de un amplio poder discrecional para elegir la forma de las medidas, su finalidad sigue siendo la eliminación de los efectos del dumping perjudicial.
(148)
La investigación confirmó que existe una diferencia significativa, tanto en los costes como en los precios, entre el vidrio solar sin revestir y el vidrio solar revestido, debido a las diferencias en las características técnicas de ambos productos. De hecho, el vidrio solar revestido, que en función de la tecnología empleada puede estar revestido por una cara o por las dos, aumenta la transmitancia con respecto al vidrio solar no revestido y podría tener propiedades adicionales de autolimpieza, antisuciedad o dureza. Un vidrio solar sin revestir de alta calidad puede alcanzar una transmitancia solar de hasta el 92 %. El revestimiento puede reducir la reflexión en aproximadamente un 3 % (por cara) y, por tanto, aumentar la transmitancia del vidrio solar revestido por una cara hasta un máximo del 95 % y la del vidrio solar revestido por las dos caras hasta un máximo del 98 %.
(149)
Durante el PI, el 81 % del vidrio solar importado de la RPC vendido en la Unión Europea no estaba revestido y solo el 19 % estaba revestido. Las diferencias, tanto de precios como de costes, entre el vidrio solar no revestido y el revestido durante el PI fue de aproximadamente el 30 %.
(150)
No obstante, la Comisión considera que las pruebas presentadas por el denunciante no estaban suficientemente fundamentadas. Además, la Comisión no dispone de suficientes pruebas o datos procedentes de otras fuentes que le permitan concluir que, desde la imposición de medidas antidumping provisionales, la demanda haya pasado del vidrio solar no revestido al vidrio solar revestido ni que los precios del vidrio solar revestido, en particular, se hayan reducido de forma significativa como afirma el denunciante.
(151)
En consecuencia, la Comisión no puede aceptar esta alegación y considera apropiado imponer derechos ad valorem en lugar de PMI. No obstante, para afrontar las cuestiones planteadas anteriormente, se crearán dos códigos diferentes del Arancel Integrado Comunitario («códigos TARIC»), uno para el vidrio solar revestido y otro para el vidrio solar no revestido. Permitirán a la Comisión seguir de cerca la evolución del mercado y decidir a su debido tiempo si es necesario adoptar nuevas medidas.
(152)
La Comisión recuerda también que en el pasado utilizó PMI en circunstancias específicas, especialmente en las situaciones siguientes:
-
existencia de un precio de exportación particularmente elevado de un tipo de producto, lo que significaba que no había dumping en relación con ese tipo de producto (10),
-
consideraciones relacionadas con el poder de mercado y la cuota de mercado de los productores de la Unión, que hicieron necesario garantizar, por el interés de la Unión, que los precios de las importaciones no superaran un determinado nivel (11).
(153)
Por otra parte, los precios mínimos de importación se han aplicado principalmente a productos homogéneos, y no a productos como este, caracterizado por la variedad de tipos.
(154)
También por estos motivos, la Comisión considera que los precios mínimos de importación no son adecuados para este asunto.
(155)
Tras la comunicación definitiva, el denunciante reiteró su solicitud de que se impusiera un PMI y comentó los considerandos 152 a 156 de la manera siguiente:
(156)
En primer lugar, supuestamente esos considerandos no abordan cuestiones relativas a la eficacia de la forma de las medidas para eliminar los efectos perjudiciales del dumping y la subvención, lo que constituye también una razón válida para utilizar PMI.
(157)
En segundo lugar, supuestamente la Comisión no explicó por qué son pertinentes esas cuestiones en el presente caso y por qué son más importantes que el interés de la industria de la UE.
(158)
En tercer lugar, alegó que el producto en cuestión era suficientemente homogéneo para una gestión práctica de un PMI, dado que los principales tipos del producto tenían características distintivas claras para una diferenciación de precios adecuada y una fácil gestión y supervisión, sobre todo porque actualmente casi todas las importaciones son de vidrio solar revestido.
(159)
Con respecto a la primera alegación, parece que la demanda puede haber pasado, efectivamente, del vidrio solar sin revestir al vidrio solar revestido. No obstante, dado que no se aportó ninguna prueba adicional, la Comisión no puede concluir que los precios, en particular, del vidrio solar revestido hayan disminuido de forma significativa. Por consiguiente, no tiene motivos para modificar su conclusión anterior de que los derechos ad valorem son más adecuados para eliminar los efectos perjudiciales del dumping y de las subvenciones.
(160)
Por lo que respecta a la segunda observación, la finalidad de los considerandos en cuestión era ilustrar la conclusión de la Comisión de que en este caso no era apropiado imponer un PMI, salvo que se corroboraran más las alegaciones del denunciante. Como no ha sido el caso, la Comisión no considera necesario seguir analizando el eventual beneficio de un posible PMI para el interés de la industria de la UE.
(161)
En cuanto a la tercera observación, el denunciante no puso en entredicho los distintos tipos de producto definidos por la Comisión en la investigación ni demostró que no existiría diferencia de precios. La oferta de compromiso de los productores exportadores, que prevé diferentes PMI, indica también que estas diferencias son reales. Se rechaza, por tanto, esta alegación. En todo caso, incluso si la Comisión aceptara que el producto en cuestión pudiera ser bastante homogéneo, considera esta cuestión irrelevante en la medida en que también rechaza la solicitud de PMI por los demás motivos expuestos anteriormente. Recuerda asimismo que la Comisión solo puede tomar en consideración la información relacionada con el período posterior al período de investigación en casos excepcionales (véase el artículo 6, apartado 1, del Reglamento de base). Los denunciantes no han demostrado que la situación sea tan excepcional o que no serían suficientes otras soluciones disponibles, como la supervisión mediante la creación de un código TARIC adicional.
(162)
En conclusión, la Comisión rechaza estas alegaciones.
(163)
Después de la comunicación definitiva, varios productores de módulos solares pidieron también la imposición de un PMI. Sus principales preocupaciones eran las siguientes:
-
tras el PI la capacidad de producción de vidrio solar se redujo drásticamente y muchos fabricantes de la Unión tuvieron que abandonar ineluctablemente el mercado. Los tres únicos productores de la Unión aún presentes en el mercado ya no pueden abastecer más del 50 % de la demanda europea. En consecuencia, los fabricantes de módulos solares deben abastecerse en la RPC. Un usuario afirmó que su abastecimiento dependería de tan solo uno o dos productores de la Unión que podrían satisfacer las especificaciones técnicas exigidas del producto,
-
los derechos que se proponen ahora aumentarían los costes de producción de los módulos solares de forma significativa (en aproximadamente tres cents por vatio, lo que supuestamente equivale a un 5 % del PMI establecido en el caso de los paneles solares),
-
el PMI debe determinarse de forma que no provoque un aumento de los costes de los módulos solares en la UE.
(164)
Por lo que respecta a la primera alegación, la Comisión no tiene motivos para pensar que los productores de la Unión que han reducido o han cesado temporalmente su producción no reanudarían su actividad a plena capacidad una vez que los precios de las importaciones vuelvan a ser justos. Como se explica en los considerandos 106 a 112, la industria de la Unión dispone de capacidad suficiente para satisfacer la totalidad del consumo de la Unión. Por lo tanto, se rechaza esta alegación. La Comisión rechaza también la alegación de un usuario de que dependería de tan solo uno o dos productores de la Unión para su abastecimiento. En realidad, los productores exportadores chinos podrían seguir abasteciendo el mercado de la Unión. Las medidas antidumping, independientemente de su forma, deben garantizar que los precios de las importaciones sean justos y su finalidad no es que cesen por completo las importaciones procedentes de la RPC.
(165)
Los usuarios no aportaron ninguna prueba a propósito de la segunda alegación. En cambio, la Comisión indicó en el considerando 157 del Reglamento provisional que el impacto de las medidas en los costes totales de los módulos solares producidos por empresas que cooperaron en la investigación sería inferior al 1 %. Se rechaza, por tanto, esta alegación.
(166)
Por consiguiente, no es necesario pronunciarse sobre el tercer punto planteado por los productores de módulos solares.
(167)
Paralelamente a la investigación antidumping se llevó a cabo una investigación antisubvención. En vista de la aplicación de la norma del derecho inferior y de que los márgenes de subvención definitivos son inferiores al nivel de eliminación del perjuicio, la Comisión debe imponer el derecho compensatorio definitivo al nivel de los márgenes de subvención definitivos establecidos, e imponer el derecho antidumping definitivo al nivel adecuado de eliminación del perjuicio. Sobre la base de lo anterior, el tipo al que deben imponerse dichos derechos se establece del siguiente modo:
Empresa
Margen de subvención
Margen de dumping
Nivel de eliminación del perjuicio
Derecho compensatorio
Derecho antidumping
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Otras empresas que cooperaron
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Todas las demás empresas
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Los tipos de derecho antidumping especificados en el presente Reglamento con respecto a las distintas empresas se han establecido a partir de las conclusiones de la presente investigación. Por tanto, reflejan la situación constatada durante la investigación con respecto a esas empresas. Por consiguiente, estos tipos de derecho (por oposición al derecho de ámbito nacional aplicable a «todas las demás empresas») son aplicables exclusivamente a las importaciones del producto afectado originario del país afectado y producido por las empresas en cuestión y, en consecuencia, por las entidades jurídicas concretas mencionadas. Los productos importados producidos por cualquier otra empresa no mencionada expresamente en la parte dispositiva del presente Reglamento, incluidas las entidades vinculadas a las mencionadas específicamente, no deben beneficiarse de estos tipos y deben estar sujetos al tipo de derecho aplicable a «todas las demás empresas». Debido a que hubo un alto nivel de cooperación de los productores exportadores (más del 80 %, véase el considerando 15 del Reglamento provisional), este tipo de derecho se basa en el margen de perjuicio individual más elevado establecido para los productores exportadores incluidos en la muestra. El derecho aplicable a «otras empresas que cooperaron» se basa en la media ponderada de los exportadores incluidos en la muestra y se aplica a todas las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra [excepto Henan Yuhua, que, a raíz de su solicitud de examen individual (véase el considerando 48 del Reglamento provisional), está sujeta a un derecho individual].
(169)
Toda solicitud de aplicación de estos tipos de derecho antidumping a empresas individuales (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o de venta) debe dirigirse a la Comisión (12) junto con toda la información pertinente, en particular la relativa a cualquier modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción, las ventas en el mercado interior y las ventas de exportación relacionadas, por ejemplo, con ese cambio de nombre o ese cambio en las entidades de producción y venta. Si procede, puede modificarse el Reglamento en consecuencia actualizando la lista de empresas que se benefician de derechos individuales.
3. Compromisos
(170)
Tras la comunicación definitiva, los tres productores exportadores incluidos en la muestra y Henan Yuhua ofrecieron compromisos relativos a los precios de conformidad con el artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base. Contemplan diferentes PMI correspondientes a diferentes grupos de tipos de producto.
(171)
La Comisión observa que los PMI propuestos por todas las empresas son muy inferiores a los precios no perjudiciales que estableció durante la investigación. La Comisión no considera, por tanto, que estén establecidos al nivel de eliminación del perjuicio, de acuerdo con el artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base.
(172)
Incluso si se fijaran al nivel de eliminación del perjuicio, las empresas incluidas en la muestra proponen un ajuste trimestral únicamente de los precios del vidrio solar revestido sobre la base del cambio de precios en el mercado de módulos solares. La Comisión no puede aceptar este método de indexación por las razones siguientes.
(173)
En primer lugar, deberían ajustarse regularmente los precios de todos los tipos de productos porque, de lo contrario, podría formarse rápidamente una brecha entre los precios del vidrio solar revestido y los del vidrio solar no revestido. En segundo lugar, la Comisión no considera adecuado ajustar los precios del vidrio solar sobre la base de los precios para los usuarios finales (es decir, los precios de los módulos solares). Ello podría dar lugar a una compresión injustificada de los márgenes de beneficio de la industria del vidrio solar, por ejemplo si disminuyen los precios de los módulos solares como consecuencia de una bajada de los precios de otros componentes de los módulos solares.
(174)
En general, la Comisión considera apropiado indexar los PMI con los precios de las materias primas. Sin embargo, en este caso concreto no se constató que ninguna materia prima representara una proporción relativamente elevada de los costes totales de fabricación.
(175)
La Comisión indicó también que los precios del vidrio solar eran bastante inestables durante el PI en la RPC y Turquía.
(176)
Además, existe un alto riesgo de compensación cruzada, dado que algunas de estas empresas venden el producto en cuestión, así como otros productos, a los mismos clientes. Por último, los PMI propuestos por las empresas incluidas en la muestra no parecen abarcar todos los tipos de productos fabricados por los productores exportadores respectivos. Estos factores hacen impracticable y difícil de controlar una aplicación efectiva de los compromisos.
(177)
En consecuencia, la Comisión rechaza las ofertas de compromiso por los motivos expuestos anteriormente.
4. Percepción definitiva de los derechos provisionales
(178)
Teniendo en cuenta los márgenes de dumping constatados y el nivel del perjuicio causado a la industria de la Unión, deben percibirse definitivamente los importes garantizados por el derecho antidumping provisional establecido mediante el Reglamento provisional. Los importes garantizados por encima de los tipos combinados definitivos de los derechos antidumping y los derechos compensatorios deben liberarse.
5. Garantía del cumplimiento de las medidas
(179)
Si las condiciones del mercado cambiaran de forma significativa tras la imposición de medidas definitivas, la Comisión podría, por iniciativa propia, reconsiderar la forma de las medidas a fin de evaluar si están logrando los resultados previstos con respecto a la eliminación del perjuicio y si es necesario modificar su forma.
(180)
Para prevenir de la mejor manera cualquier posible absorción de las medidas, la Comisión tiene previsto iniciar inmediatamente una revisión con arreglo al artículo 12, apartado 1, del Reglamento de base, y puede someter las importaciones a registro de acuerdo con el artículo 14, apartado 5, del Reglamento de base, en caso de que se aporte alguna prueba de ese comportamiento. De conformidad con el artículo 12, apartado 3, del Reglamento de base, el importe del derecho impuesto podrá aumentarse hasta el doble del importe del derecho establecido inicialmente.
(181)
La Comisión se basará, entre otras cosas, en los datos del sistema de vigilancia de las importaciones facilitados por las autoridades aduaneras nacionales, así como en la información facilitada por los Estados miembros con arreglo al artículo 14, apartado 6, del Reglamento de base.
(182)
El Comité establecido de acuerdo con el artículo 15, apartado 1, no ha emitido ningún dictamen.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de vidrio solar, consistente en vidrio plano sódico-cálcico templado, con un contenido de hierro inferior a 300 ppm, una transmitancia solar superior al 88 % (medida de acuerdo con AM1,5 300-2 500 nm), una resistencia al calor de hasta 250 °C (medida de acuerdo con la norma EN 12150), una resistencia a los choques térmicos de Δ 150 K (medida de acuerdo con la norma EN 12150) y una resistencia mecánica igual o superior a 90 N/mm2 (medida de acuerdo con la norma EN 1288-3), actualmente clasificado en el código NC ex 7007 19 80 y originario de la República Popular China. El vidrio solar revestido (por una cara o por las dos) se clasifica en el código TARIC 7007198019 y el vidrio solar no revestido se clasifica en el código TARIC 7007198011.
2. Los tipos del derecho antidumping definitivos aplicables al precio neto franco en frontera de la Unión, no despachado de aduana, del producto descrito en el apartado 1 y fabricado por las empresas enumeradas a continuación serán los siguientes:
Empresa
Derecho antidumping
Código TARIC adicional
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Otras empresas que cooperaron enumeradas en el anexo I
24,1 %
Todas las demás empresas
25,0 %
B999
3. La aplicación de los tipos de derecho antidumping individuales especificados para las empresas mencionadas en el apartado 2 estará condicionada a la presentación a las autoridades aduaneras de los Estados miembros de una factura comercial válida que cumpla los requisitos establecidos en el anexo II. Si no se presenta dicha factura, se aplicará el tipo de derecho aplicable a «todas las demás empresas».
4. Salvo que se disponga otra cosa, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
Se percibirán de manera definitiva los importes garantizados por el derecho antidumping provisional establecido con arreglo al Reglamento (UE) no 1205/2013 de la Comisión (13). Los importes garantizados que sobrepasen los tipos combinados de los derechos antidumping indicados en el artículo 1, apartado 2, y los derechos compensatorios adoptados por el Reglamento de Ejecución (UE) no 471/2014 de la Comisión (14) serán liberados.
Artículo 3
Siempre que un nuevo productor exportador de la República Popular China presente pruebas suficientes a la Comisión de que:
-
no exportó a la Unión el producto descrito en el artículo 1, apartado 1, durante el período de investigación (del 1 de enero de 2012 al 31 de diciembre de 2012),
-
no está vinculado a ninguno de los exportadores o productores de la República Popular China que están sujetos a las medidas establecidas por el presente Reglamento,
-
exportó efectivamente el producto afectado a la Unión después del período de investigación en el que se basan las medidas, o contrajo una obligación contractual irrevocable de exportar una cantidad significativa a la Unión,
podrá modificarse el artículo 1, apartado 2, añadiendo el nuevo productor exportador a las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra y, por tanto, sujetas al tipo de derecho medio ponderado del 24,1 %.
Artículo 4
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 13 de mayo de 2014.