SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2060
ze dne 10. listopadu 2015,
kterou se zrušuje směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě konsensu dosaženého na zasedání Evropské rady dne 20. června 2000, že by příslušné informace měly být vyměňovány pro daňové účely na co možná nejširším základě, se v členských státech od 1. července 2005 uplatňuje směrnice Rady 2003/48/ES (1) s cílem umožnit, aby příjmy z úspor v podobě úrokových plateb vyplacených v jednom členském státě skutečným vlastníkům, kteří jsou fyzickými osobami s bydlištěm v jiném členském státě, podléhaly účinnému zdanění v souladu s právními předpisy členského státu, v němž mají bydliště, a tím odstranit narušení pohybu kapitálu mezi členskými státy, které by bylo neslučitelné s vnitřním trhem.
(2)
Celosvětový rozměr výzev spojených s přeshraničními daňovými podvody a daňovými úniky je středem pozornosti ve světě i v Unii. Neoznámené a nezdaněné příjmy značně snižují daňové příjmy členských států. Evropská rada dne 22. května 2013 uvítala, že skupiny G8, G20 a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pokračují v úsilí zaměřeném na vytvoření celosvětového standardu.
(3)
Směrnice Rady 2011/16/EU (2) stanoví povinnou automatickou výměnu některých informací mezi členskými státy. Rovněž stanoví postupné rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice na nové kategorie příjmu a majetku za účelem boje proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům.
(4)
Dne 9. prosince 2014 přijala Rada směrnici 2014/107/EU (3), kterou se změnila směrnice 2011/16/EU, aby se povinná automatická výměna informací rozšířila na široké spektrum příjmů v souladu s celosvětovým standardem, který vydala Rada OECD v červenci 2014, a zajistil se ucelený, jednotný a komplexní celounijní přístup k automatické výměně informací na vnitřním trhu.
(5)
Směrnice 2014/107/EU má obecně širší oblast působnosti než směrnice 2003/48/ES a stanoví, že v případech překrývání oblasti působnosti má přednost směrnice 2014/107/EU. Stále existují okrajové případy, ve kterých se použije pouze směrnice 2003/48/ES. Tyto okrajové případy jsou důsledkem mírných odlišností v přístupu mezi těmito dvěma směrnicemi a různých zvláštních výjimek. V těchto vymezených případech by uplatňování směrnice 2003/48/ES vedlo k tomu, že by se v rámci EU používaly dvojí standardy pro podávání informací. Nad menšími přínosy spojenými se zachováním takového dvojího podávání informací by převážily náklady.
(6)
Evropská rada dne 21. března 2014 vyzvala Radu, aby zajistila, že příslušné právní předpisy Unie budou plně v souladu s novým jednotným celosvětovým standardem pro automatickou výměnu informací vypracovaným OECD. Kromě toho při přijímání směrnice 2014/107/EU Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh na zrušení směrnice 2003/48/ES a sladila zrušení uvedené směrnice s datem použitelnosti uvedeným ve směrnici 2014/107/EU, a to s patřičným ohledem na výjimku stanovenou v uvedené směrnici pro Rakousko. Směrnice 2003/48/ES by se proto měla vztahovat na Rakousko po dobu dalšího jednoho roku. Podle postoje Rady je zrušení směrnice 2003/48/ES zapotřebí k tomu, aby se zamezilo dvojím oznamovacím povinnostem a aby se uspořily náklady daňových správ i hospodářských subjektů.
(7)
Podle směrnice Rady 2014/48/EU (4) mají členské státy do 1. ledna 2016 přijmout a zveřejnit právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí. Tyto předpisy mají členské státy používat ode dne 1. ledna 2017. Se zrušením směrnice 2003/48/ES by směrnice 2014/48/EU již nemusela být provedena.
(8)
Za účelem zajištění plynulého pokračování automatického předávání informací o finančních účtech by směrnice 2003/48/ES mělo být zrušena k témuž dni, jako je datum použitelnosti opatření stanovených ve směrnici 2014/107/EU.
(9)
Bez ohledu na zrušení směrnice 2003/48/ES by informace shromážděné platebními zprostředkovateli, hospodářskými subjekty a členskými státy do data jejího zrušení měly být zpracovány a předány v souladu s původním záměrem a povinnosti vzniklé před tímto datem by měly být splněny.
(10)
Ve vztahu ke srážkové dani vybírané v rámci přechodného období uvedeného ve směrnici 2003/48/ES by členské státy měly v zájmu ochrany nabytých práv skutečných vlastníků i nadále provádět započtení či vracení daně, jak bylo původně zamýšleno, a měly by na základě žádosti vydávat osvědčení, které by skutečným vlastníkům umožnilo zajistit, že srážková daň nebude vybírána.
(11)
Je třeba rovněž vzít v úvahu skutečnost, že vzhledem ke strukturálním rozdílům byla Rakousku povolena výjimka podle směrnice 2014/107/EU, která umožňuje odložit použitelnost uvedené směrnice o jeden rok až do 1. ledna 2017. V době přijetí směrnice 2014/107/EU však Rakousko oznámilo, že nebude tuto výjimku plně využívat. Místo toho hodlá Rakousko začít vyměňovat informace do září 2017, byť i jen o omezeném souboru účtů, přičemž v ostatních případech bude výjimka zachována. Proto by mělo být přijato zvláštní ustanovení, aby bylo zajištěno, že Rakousko a platební zprostředkovatelé a hospodářské subjekty usazené v Rakousku budou během období platnosti výjimky i nadále uplatňovat ustanovení směrnice 2003/48/ES, s výjimkou těch účtů, na které se vztahuje směrnice 2014/107/EU.
(12)
Tato směrnice respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie, včetně práva na ochranu osobních údajů a žádné ustanovení této směrnice uvedená práva nesnižuje nebo neomezuje.
(13)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zrušení směrnice 2003/48/ES s dočasnými výjimkami nezbytnými pro ochranu nabytých práv a zohlednění výjimky udělené Rakousku v rámci směrnice 2014/107/EU, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(14)
Směrnice 2003/48/ES by proto měla být zrušena,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se směrnice 2003/48/ES zrušuje s účinkem od 1. ledna 2016.
2. Aniž je dotčen odstavec 3, použijí se i nadále tyto povinnosti podle směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice Rady 2006/98/ES (5):
a)
povinnosti členských států a hospodářských subjektů usazených v těchto členských státech podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinnosti platebních zprostředkovatelů podle článku 8 a členských států platebních zprostředkovatelů podle článku 9 se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle čl. 13 odst. 2, se nadále uplatňují do 31. prosince 2016;
d)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle článku 14, pokud jde o srážkovou daň vybíranou v roce 2016 a v předchozích letech, se nadále uplatňují do doby, než uvedené povinnosti budou splněny.
3. Směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES se na Rakousko nadále použije do 31. prosince 2016, s výjimkou těchto povinností:
a)
povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle článku 12 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinností Rakouska a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
veškerých povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů usazených v Rakousku vyplývajících přímo nebo nepřímo z postupů uvedených v článku 13 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny.
Bez ohledu na první pododstavec se směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES nepoužije po 1. říjnu 2016 na úrokové platby, pokud jde o účty, pro něž byly splněny oznamovací povinnosti a povinnosti hloubkové kontroly obsažené v přílohách I a II směrnice 2011/16/EU a pro něž Rakousko sdělilo prostřednictvím automatické výměny informace uvedené v čl. 8 odst. 3a směrnice 2011/16/EU ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/16/EU.
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 10. listopadu 2015.
DIRECTIVA (UE) 2015/2060 DEL CONSEJO
de 10 de noviembre de 2015
por la que se deroga la Directiva 2003/48/CE en materia de fiscalidad de los rendimientos del ahorro en forma de pago de intereses
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 115,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo,
De conformidad con un procedimiento legislativo especial,
Considerando lo siguiente:
(1)
A partir del consenso alcanzado en el Consejo Europeo de 20 de junio de 2000 sobre la necesidad de que el intercambio de la información pertinente a efectos fiscales se lleve a cabo sobre una base lo más amplia posible, la Directiva 2003/48/CE del Consejo (1) se ha aplicado en los Estados miembros desde el 1 de julio de 2005 con el fin de permitir que los rendimientos del ahorro en forma de pagos de intereses efectuados en un Estado miembro a beneficiarios efectivos que sean personas físicas residentes en otro Estado miembro estén sujetos a imposición efectiva de conformidad con la legislación de ese último Estado miembro, eliminando de este modo distorsiones en los movimientos de capitales entre Estados miembros que serían incompatibles con el mercado interior.
(2)
La dimensión mundial de los retos que plantean el fraude y la evasión fiscales transfronterizos es una de las principales preocupaciones a nivel mundial y en la Unión. Las rentas no declaradas y no gravadas comportan una reducción significativa de los ingresos fiscales nacionales. El 22 de mayo de 2013, el Consejo Europeo acogió con satisfacción los esfuerzos que se estaban realizando en foros como el G-8 y el G-20, y en el seno de la Organización para la Cooperación y el Desarrollo Económicos (OCDE) con el fin de elaborar una norma internacional.
(3)
La Directiva 2011/16/UE del Consejo (2) establece la obligatoriedad del intercambio automático de información entre los Estados miembros. Establece también la ampliación progresiva de su ámbito de aplicación a nuevas categorías de rentas y de capitales, a fin de combatir el fraude y la evasión fiscales transfronterizos.
(4)
El 9 de diciembre de 2014, el Consejo adoptó la Directiva 2014/107/UE (3), por la que se modificó la Directiva 2011/16/UE con el fin de ampliar el intercambio automático obligatorio de información a una amplia gama de rentas, de conformidad con la norma internacional publicada por el Consejo de la OCDE en julio de 2014 y se garantizaba la aplicación de un enfoque coherente, homogéneo y global a escala de la Unión al intercambio automático de información sobre cuentas financieras en el mercado interior.
(5)
La Directiva 2014/107/UE, cuyo ámbito de aplicación es en general más amplio que el de la Directiva 2003/48/CE, dispone que, en caso de solapamiento de los ámbitos de aplicación, la primera prevalece sobre la segunda. Siguen existiendo algunos casos residuales en los que solo la Directiva 2003/48/CE es de aplicación. Esos casos residuales se deben a ligeras diferencias de enfoque entre ambas Directivas y a diversas exenciones específicas. En ese número limitado de casos, la aplicación de la Directiva 2003/48/CE daría lugar a la duplicación de las normas sobre comunicación de información dentro de la Unión. Las pequeñas ventajas que aportaría esa duplicación de la comunicación de información se verían contrarrestadas por los costes generados.
(6)
El 21 de marzo de 2014, el Consejo Europeo invitó al Consejo a garantizar que el Derecho pertinente de la Unión se adaptase plenamente a la nueva norma internacional única sobre intercambio automático de información elaborada por la OCDE. Además, al adoptar la Directiva 2014/107/UE, el Consejo invitó a la Comisión a que presentara una propuesta con vistas a derogar la Directiva 2003/48/CE y coordinar la fecha de su derogación con la fecha de aplicación establecida en la Directiva 2014/107/UE teniendo debidamente en cuenta la excepción que en ella se contempla en relación con Austria. Por lo tanto, la Directiva 2003/48/CE debe seguir aplicándose a Austria durante un período adicional de un año. A la luz de la posición adoptada por el Consejo, la derogación de la Directiva 2003/48/CE es necesaria a fin de evitar la duplicación de las obligaciones sobre comunicación de información y de ahorrar costes, tanto en beneficio de las autoridades fiscales como de los operadores económicos.
(7)
De conformidad con la Directiva 2014/48/UE del Consejo (4), los Estados miembros deben adoptar y publicar, a más tardar el 1 de enero de 2016, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en dicha Directiva. Los Estados miembros deben aplicar dichas disposiciones a partir del 1 de enero de 2017. Con la derogación de la Directiva 2003/48/CE ya no sería necesario proceder a la transposición de la Directiva 2014/48/UE.
(8)
A fin de garantizar que la comunicación automática de información sobre las cuentas financieras se lleve a cabo sin interrupción, procede que la derogación de la Directiva 2003/48/CE coincida con la fecha de aplicación de las medidas establecidas en la Directiva 2014/107/UE.
(9)
No obstante la derogación de la Directiva 2003/48/CE, se debe procesar y transferir como se había previsto inicialmente la información obtenida por los agentes pagadores, los operadores económicos y los Estados miembros antes de la fecha de dicha derogación y se deben cumplir las obligaciones contraídas con anterioridad a dicha fecha.
(10)
Por lo que respecta a la retención a cuenta practicada en el período transitorio a que se refiere la Directiva 2003/48/CE, es preciso que, con el fin de proteger los derechos adquiridos de los beneficiarios efectivos, los Estados miembros sigan concediendo créditos o efectuando devoluciones tal como se había previsto inicialmente y que expidan certificados, previa solicitud, que permitan a los beneficiarios efectivos garantizar que no se ha realizado una retención a cuenta.
(11)
Debe tenerse en cuenta que, debido a la existencia de diferencias estructurales, se ha concedido a Austria una excepción de conformidad con la Directiva 2014/107/UE, la cual le permite aplazar la aplicación de dicha directiva por un año, hasta el 1 de enero de 2017. Sin embargo, en el momento de la adopción de la Directiva 2014/107/UE, Austria comunicó que no se acogería plenamente a esa excepción. En cambio, Austria procederá al intercambio de información a más tardar en septiembre de 2017, aunque en relación con un número limitado de cuentas, manteniendo la excepción en los demás casos. Por tanto, resulta oportuno establecer disposiciones específicas para garantizar que Austria, así como los agentes pagadores y los operadores económicos establecidos en su territorio, sigan aplicando las disposiciones de la Directiva 2003/48/CE durante el período de excepción, salvo en relación con las cuentas en las que se aplica la Directiva 2014/107/UE.
(12)
La presente Directiva respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos, en particular, en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea, incluido el derecho a la protección de los datos personales, y ninguna de sus disposiciones menoscabará o eliminará dichos derechos.
(13)
Dado que el objetivo de la presente Directiva, a saber, la derogación de la Directiva 2003/48/CE junto con las excepciones temporales necesarias para proteger los derechos adquiridos y tener en cuenta la excepción concedida a Austria en virtud de la Directiva 2014/107/UE, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros, sino que, debido a la uniformidad y eficacia exigidas, puede lograrse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad establecido en el mismo artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(14)
Procede, por lo tanto, derogar la Directiva 2003/48/CE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. Queda derogada la Directiva 2003/48/CE con efecto a partir del 1 de enero de 2016, a reserva de lo dispuesto en los apartados 2 y 3.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3, seguirán siendo de aplicación las siguientes obligaciones impuestas por la Directiva 2003/48/CE, en su versión modificada por la Directiva 2006/98/CE del Consejo (5):
a)
las obligaciones de los Estados miembros y de los operadores económicos establecidos en su territorio con arreglo al artículo 4, apartado 2, párrafo segundo, de la Directiva 2003/48/CE seguirán siendo de aplicación hasta el 5 de octubre de 2016 o hasta su cumplimiento;
b)
las obligaciones de los agentes pagadores con arreglo al artículo 8 de la Directiva 2003/48/CE y de los Estados miembros de los agentes pagadores con arreglo al artículo 9 de la Directiva 2003/48/CE seguirán siendo de aplicación hasta el 5 de octubre de 2016 o hasta su cumplimiento;
c)
las obligaciones de los Estados miembros de residencia a efectos fiscales de los beneficiarios efectivos con arreglo al artículo 13, apartado 2, de la Directiva 2003/48/CE, seguirán siendo de aplicación hasta el 31 de diciembre de 2016;
d)
las obligaciones de los Estados miembros de residencia a efectos fiscales de los beneficiarios efectivos con arreglo al artículo 14 de la Directiva 2003/48/CE, en lo que se refiere a la retención a cuenta practicada en 2016 y en años anteriores, seguirán siendo de aplicación hasta su cumplimiento.
3. La Directiva 2003/48/CE, en su versión modificada por la Directiva 2006/98/CE, seguirá siendo de aplicación a Austria hasta el 31 de diciembre de 2016, con la excepción de las siguientes obligaciones:
a)
las obligaciones de Austria y las obligaciones subyacentes de los agentes pagadores y los agentes económicos establecidos en su territorio con arreglo al artículo 12 de la Directiva 2003/48/CE, que seguirán siendo de aplicación hasta el 30 de junio de 2017 o hasta su cumplimiento;
b)
las obligaciones de Austria y los operadores económicos establecidos en su territorio con arreglo al artículo 4, apartado 2, párrafo segundo, de la Directiva 2003/48/CE, que seguirán siendo de aplicación hasta el 30 de junio de 2017 o hasta su cumplimiento;
c)
cualesquiera obligaciones de Austria y las obligaciones subyacentes de los agentes pagadores establecidos en su territorio derivadas directa o indirectamente de los procedimientos contemplados en el artículo 13 de la Directiva 2003/48/CE, que seguirán siendo de aplicación hasta el 30 de junio de 2017 o hasta su cumplimiento.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, la Directiva 2003/48/CE, en su versión modificada por la Directiva 2006/98/CE, no se aplicará a partir del 1 de octubre de 2016 a los pagos de intereses por lo que se refiere a las cuentas con respecto a las cuales se hayan cumplido las obligaciones de comunicación y diligencia debida incluidas en los anexos I y II de la Directiva 2011/16/UE y en relación con las cuales Austria haya comunicado mediante intercambio automático la información contemplada en el artículo 8, apartado 3 bis de la Directiva 2011/16/UE en el plazo establecido en el apartado 6, letra b), de dicho artículo.
Artículo 2
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 3
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 10 de noviembre de 2015.