NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 502/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo ve výši 30,6 % z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky („ČLR“ nebo „dotčená země“) (dále jen „původní šetření“). Na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých součástí jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4). Aby jim bylo přiznáno osvobození od rozšířeného cla, musí výrobci jízdních kol v Unii dodržovat podmínky stanovené v čl. 13 odst. 2 základního nařízení, a sice používat při montáži méně než 60 % čínských součástí jízdních kol nebo zajistit, aby přidaná hodnota všech součástí použitých při montáži přesáhla 25 %. Doposud bylo osvobození od cla přiznáno ve více než 250 případech.
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla zůstat zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „pozměňující prozatímní přezkum“) Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) rozhodla o zvýšení platného antidumpingového cla na 48,5 %.
(4)
V návaznosti na přezkum opatření proti obcházení podle čl. 13 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 171/2008 (7) rozhodla zachovat rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR na dovoz některých součástí jízdních kol z ČLR.
(5)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (8) (dále jen „předchozí šetření“) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
2. Zahájení šetření z moci úřední
(6)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti, který skončil v říjnu 2011, měla Komise k dispozici důkazy, které ukazovaly, že pokud jde o dumping a újmu, okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření uložena, se zřejmě změnily a že tyto změny mohou být trvalé povahy.
(7)
Z důkazů prima facie, které měla Komise k dispozici, vyplývalo, že v lednu 2011 byl zrušen systém vývozních kvót, který se vztahoval na výrobce jízdních kol v ČLR a který bránil vyvážejícím výrobcům v tom, aby jim v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu bylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(8)
Navíc došlo k určitým změnám struktury výrobního odvětví Unie. Konkrétně několik výrobců v Unii přešlo od kompletního výrobního cyklu k (částečnému) montování s použitím dovážených dílů.
(9)
V důsledku rozšíření Evropské unie v letech 2004 a 2007 se odvětví jízdních kol v Unii rozrostlo o značný počet výrobců. Několik výrobců, kteří byli součástí výrobního odvětví Unie před těmito dvěma rozšířeními, navíc přesunulo své výrobní kapacity do nových členských států nebo v nich zřídilo nové výrobní závody. V důsledku toho se mohly změnit i náklady výrobního odvětví Unie.
(10)
A nakonec, při výpočtu současné úrovně pro odstranění újmy byla brána v úvahu jízdní kola vyrobená z oceli, zatímco většina jízdních kol se v současné době zřejmě vyrábí ze slitin hliníku.
(11)
Všechny tyto skutečnosti byly zřejmě dlouhodobé povahy, a proto opodstatňovaly potřebu přehodnotit zjištění o újmě a dumpingu.
(12)
Kromě toho rychle roste počet společností, které využívají systém osvobození od cla, přičemž tento systém od svého zavedení v roce 1997 nedoznal žádných úprav. Navíc systém sledování dovozu součástí osvobozených od antidumpingových opatření se stal velmi složitým a zatěžujícím, což by mohlo snižovat jeho efektivitu.
(13)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, Komise prostřednictvím oznámení (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (9), zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. března 2012, ohlásila zahájení z moci úřední prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR.
3. Souběžné šetření obcházení uložených opatření
(14)
Dne 25. září 2012 nařízením (EU) č. 875/2012 (10) zahájila Komise šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR dovozem jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, a o zavedení celní evidence tohoto dovozu („šetření obcházení opatření“).
(15)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 501/2013 (11) („nařízení o obcházení“) rozšířila platná antidumpingová opatření uložená na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR na dovoz jízdních kol dovážených z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, neboť bylo zjištěno, že tento dovoz obchází opatření prostřednictvím překládky anebo montáže ve smyslu čl. 13 odst. 1 a 2 základního nařízení.
4. Souběžné antisubvenční šetření
(16)
Dne 27. dubna 2012 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (12) informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie (dále jen „antisubvenční šetření“).
(17)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením v Úředním věstníku Evropské unie (13), že závěry ze šetření obcházení lze použít v antisubvenčním šetření uvedeném v 14. a 15. bodě odůvodnění výše.
(18)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (14) zastavila antisubvenční šetření bez uložení opatření.
5. Strany dotčené šetřením
(19)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření známé výrobce v Unii, známé sdružení výrobců v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení čínských výrobců, zástupce dotčené země, známé dovozce a sdružení dovozců, známé výrobce součástí jízdních kol v Unii a jejich sdružení a známé sdružení uživatelů. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(20)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení, všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem.
(21)
Vzhledem k tomu, že zástupci dotčené země se Komisi při zahájení řízení nepřihlásili, obrátila se Komise přibližně na 70 čínských společností, které byly útvarům Komise známy již z předchozího šetření. V pozdější fázi, kdy bylo zahájeno antisubvenční šetření uvedené v 16. bodu odůvodnění, určila Komise zhruba 300 dalších čínských vyvážejících výrobců, kteří byli také kontaktováni v souvislosti s tímto prozatímním přezkumem.
(22)
Navzdory úsilí Komise o navázání spolupráce se přihlásilo pouze osm čínských skupin vyvážejících výrobců, z nichž pouze čtyři nahlásily údaje o vývozu do Unie v období přezkumného šetření (dále jen „období přezkumného šetření“), které je definováno v 37. bodě odůvodnění níže, a tyto údaje představovaly méně než 4 % celkového dovozu jízdních kol z ČLR v období přezkumného šetření.
(23)
Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(24)
Jak je uvedeno v 63., 64. a 131. bodě odůvodnění níže, u jedné skupiny čínských vývozců, Giant China, bylo opodstatněné použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Spolupráce čínských vyvážejících výrobců poklesla následně ještě více.
(25)
Jak je vysvětleno v 32. až 35. bodě odůvodnění níže, vzorek výrobců v Unii byl vybrán.
(26)
Jak je vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(27)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, a všem ostatním stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení šetření, jmenovitě výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR, dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří se sami přihlásili, jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění níže, a známým výrobcům jízdních kol v Unii.
(28)
Odpovědi na dotazníky a další podání došly od čtyř skupin čínských vyvážejících výrobců a jejich zástupce, osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho sdružení uživatelů a osmi sdružení výrobců v Unii, 53 výrobců součástí jízdních kol a jednoho sdružení výrobců součástí jízdních kol. Žádný z oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení, neposkytl odpověď na dotazník.
(29)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, jež považovala za nezbytné za účelem stanovení dumpingu, výsledné újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, a provedla inspekci v prostorách následujících společností:
a)
Výrobci jízdních kol v Unii
-
Accell Hunland, Maďarsko
-
Decathlon RGVS, Portugalsko
-
Denver srl, Itálie
-
SC Eurosport DHS, Rumunsko
-
Koninklijke Gazelle, Nizozemsko
-
Maxcom Ltd, Bulharsko
-
MIFA, Německo
-
Sprick Rowery, Polsko
b)
Výrobci součástí jízdních kol v Unii
-
Chimsport, Rumunsko
-
Telai Olagnero, Itálie
c)
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Ideal (Dong Guan) Bike Co.,
-
Oyama Bicycles (Taicang) Co.,
-
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co.
(30)
S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR, kterým by nemuselo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, proběhla za účelem stanovení běžné hodnoty na základě údajů ze srovnatelné země inspekce v prostorách následujících společností:
-
Distribuidora de Bicicletas Benotto, S.A. DE C.V., Mexico City, Mexiko
-
Bicicletas Magistroni, Mexico City, Mexiko
-
Bicicletas Mercurio SA DE CV, San Luis Potosi, Mexico.
(31)
Po poskytnutí základních údajů a úvah („poskytnutí informací“) některé strany tvrdily, že nedostaly dostatek času na vyjádření. V této souvislosti je třeba uvést, že stranám byl poskytnut dostatek času k připomínkám v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení. Toto tvrzení se proto zamítá.
6. Výběr vzorku výrobců v Unii
(32)
Komise v oznámení o zahájení šetření uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi společností známých ještě před zahájením šetření a vybraných z více než 380 výrobců v Unii zejména na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být přiměřeně přezkoumán v čase, který je k dispozici, přičemž se zohledňuje jejich zeměpisné rozložení. Vzorek pokrýval země s největším objemem výroby. U každé z těchto zemí patřily společnosti zařazené do vzorku k největším reprezentativním spolupracujícím výrobcům. Ve vzorku figurovaly také subjekty z největších spolupracujících skupin. Zvláštní pozornost byla v tomto případě věnována tomu, aby ve vzorku byl stejný počet společností ze starých a nových členských států.
(33)
Vzorek představoval kolem 25 % celkové odhadované výroby a prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se seznámily s dokumentací a vyjádřily se ke vhodnosti výběru do 15 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení šetření. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(34)
Některé zúčastněné strany vznesly námitky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) tento předběžný vzorek zahrnuje pouze určité právnické osoby, které patří do skupin společností ve spojení, a nikoli všechny právnické osoby, které tvoří úplný hospodářský subjekt vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření, a ii) návrh obsahuje společnost, která byla nedávno ve ztrátě, zatímco výrobci v Unii v tomto období prosperovali. Mimoto tvrdily, že tyto ztráty nesouvisely s dotčeným výrobkem.
(35)
Tyto argumenty byly zamítnuty z těchto důvodů: i) subjekty, jež patří do větších skupin a které vykonávaly činnost nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo nutné zkoumat celou skupinou na konsolidovaném základě, ii) dotyčná zúčastněná strana nedoložila své tvrzení, že společnost vybraná do vzorku, která údajně vykázala ztrátu, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. A konečně, ačkoli by vybraný vzorek měl být reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, vybrané společnosti nutně nemusí být stejnorodé. Tvrzení této strany bylo tudíž nutno zamítnout.
7. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(36)
Oznámení o zahájení šetření se zmiňovalo také o výběru vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Při zahájení šetření byli kontaktováni všichni známí dovozci, kteří nejsou ve spojení. Vzorek nebyl vybrán vzhledem k nízkému počtu odpovědí došlých v rámci postupu pro výběr vzorku. Všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení a kteří se přihlásili, byli vyzváni ke spolupráci a obdrželi dotazník. Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, na dotazník neopověděl ani dále v tomto šetření nespolupracoval.
8. Období šetření
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů v souvislosti s analýzou újmy se týkalo období od ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(38)
Výrobkem, který je předmětem tohoto přezkumného šetření, jsou jízdní a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru (dále jen „výrobek, který je předmětem přezkumu“) pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70.
(39)
Stejně jako v předchozím šetření byla jízdní kola rozdělena do těchto kategorií:
-
A) kola ATB (terénní jízdní kola, včetně horských kol, s průměrem kol 24″ nebo 26″),
-
B) kola pro trekking, městská jízdní kola, hybridní kola, kola VTC a cestovní kola s průměrem kol 26″ nebo 28″,
-
C) sportovní kola pro mládež (BMX) a dětská kola s průměrem kol 16″ nebo 20″,
-
D) ostatní jízdní kola a jiná kola (s výjimkou jednokolek).
(40)
Všechny výše vymezené typy jízdních kol mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti. Mimoto se na trhu Unie prodávají prostřednictvím obdobných distribučních kanálů, jako jsou specializovaní maloobchodníci, řetězce obchodů se sportovním zbožím a velké obchodní domy. Základní používání a využití jízdních kol je stejné, jízdní kola jsou do značné míry zaměnitelná, a modely různých kategorií si proto navzájem konkurují. Na tomto základě byl vyvozen závěr, že všechny kategorie představují jediný výrobek.
(41)
Jedna strana tvrdila, že různé typy jízdních kol mají značně odlišné vlastnosti a zamýšlená použití a rovněž výrazně odlišné ceny a z hlediska spotřebitelů nejsou tyto různé typy jízdních kol vzájemně zaměnitelné. Kromě toho bylo argumentováno tím, že ocelová a hliníková jízdní kola se nepovažují za zaměnitelná a že jejich ceny se rovněž liší.
(42)
Na podporu toho argumentu tato zúčastněná strana předložila studii o základních fyzických a technických vlastnostech a užití pěti různých typů výrobků, jakož i o jejich zaměnitelnosti. Je třeba poznamenat, že studie údajně vycházela z odpovědí 36 osob, avšak není jasné, jak byli tito respondenti vybráni. Dále se zdá, že byla zpracována zvlášť pro účely tohoto šetření. Studie neobsahuje žádné kvantifikovatelné údaje. Konstatuje se, že obsah této studie zjevně vychází z prohlášení zákazníků anebo výrobců jízdních kol, a nikoli z ověřitelných důkazů. Proto je reprezentativnost výsledků této studie diskutabilní.
(43)
Uvedená zúčastněná strana nepředložila na podporu svého tvrzení žádné další důkazy.
(44)
Šetření potvrdilo, že všechny výše vymezené typy jízdních kol mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti. Zejména bylo zjištěno, že použití různých surovin nemělo vliv na základní vlastnosti kola. Ačkoli má ocel a hliník některé odlišné technické vlastnosti, jako je hmotnost, základní vlastnosti jízdních kol vyrobených z oceli a hliníku jsou podobné.
(45)
Dotyčná strana podobně nepodala žádný konkrétní důkaz, že jízdní kola z oceli na jedné straně a jízdní kola z hliníku na straně druhé měla skutečně odlišné základní fyzické a technické vlastnosti.
(46)
Pokud jde o zvláštní uplatnění, použití a vnímání spotřebitelů, toto šetření potvrdilo, že všechna jízdní kola mají stejné základní uplatnění a plní v podstatě stejnou funkci. I když je pravda, že různé kategorie jsou v zásadě určeny pro uspokojování různých požadavků koncových uživatelů, koncoví uživatelé obvykle využívají jízdní kolo v určité kategorii na různá použití.
(47)
Proto neexistuje žádná zřetelná dělicí čára mezi tím, jak koncoví uživatelé používají různé kategorie, a tím, jak je vnímají spotřebitelé.
(48)
Kromě toho sami výrobci v Unii často nerozlišují mezi koly v různých kategoriích z hlediska výroby, distribuce a účetnictví. Vlastně se všechny kategorie jízdních kol často vyrábí podobně.
(49)
Různé typy jízdních kol se prodávají na trhu Unie prostřednictvím podobných distribučních kanálů, jako jsou specializovaní maloobchodníci, řetězce obchodů se sportovním zbožím a velké obchodní domy.
(50)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že všechny kategorie představují jediný výrobek.
(51)
Jedna strana upozornila na skutečnost, že toto šetření zahrnuje dva kódy KN, jak je uvedeno ve 38. bodě odůvodnění, zatímco předchozí šetření uvedené v 5. bodě odůvodnění se týkalo tří kódů KN, tj. ex 8712 00 10, 8712 00 30 a ex 8712 00 80. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že ke změně kódů došlo kvůli změnám v kombinované nomenklatuře, jež vyplynuly z nařízení Komise (EU) č. 1006/2011 (15) s účinností od 1. ledna 2012.
(52)
V této souvislosti stejná strana tvrdila, že jízdní kola bez kuličkových ložisek a jízdní kola s kuličkovými ložisky by neměla být považována za jediný výrobek. Šetření však prokázalo, že jízdní kola s kuličkovými ložisky a jízdní kola bez kuličkových ložisek mají stejné technické vlastnosti a použití. Tato strana navíc nedoložila své tvrzení žádnými důkazy, a proto se toto tvrzení zamítá.
(53)
Tato strana mimoto tvrdila, že existuje významný rozdíl v průměrných dovozních cenách, jak je zaznamenal Eurostat, mezi oběma kódy KN, pod které spadá dotčený výrobek. V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění níže, vzhledem k sortimentní skladbě může průměrná cena zaznamenaná Eurostatem sloužit pouze jako ukazatel cenových trendů, avšak není použitelná, když se porovnávají prodejní ceny mezi různými zeměmi a Unií.
(54)
Po poskytnutí informací jedna strana zopakovala své tvrzení, že různé typy jízdních kol, jichž se týká toto šetření, nejsou obdobnými výrobky, a tvrdila, že předložila jednoznačné důkazy dokládající rozdíly v surovinách, fyzických vlastnostech, technických vlastnostech a konečném použití, které údajně existují mezi různými typy jízdních kol.
(55)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že jednoznačný důkaz, který tato strana podle ní předložila, je ve skutečnosti studie, kterou Komise zhodnotila v 42. bodě odůvodnění. Po řádném posouzení dospěla Komise k závěru, že reprezentativnost výsledků této studie je z důvodů uvedených v 42. bodě odůvodnění sporná.
(56)
Strany tvrdily, že dětská jízdní kola vymezená touto stranou jako jízdní kola s velikostí kol menší než 16 palců včetně by měla být vyloučena z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Tato tvrzení byla založena na předpokladu, že zejména délka používání a jednoduchost vlastností jasně odlišují tato kola od jiných typů kol, která jsou předmětem tohoto šetření.
(57)
Tato tvrzení však nebyla považována za dostatečná pro vyloučení jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně z definice dotčeného výrobku, jelikož nebyla doložena dostatečnými důkazy prokazujícími, že v tomto šetření lze vést jasnou dělicí čáru mezi jízdními koly s velikostí kola menší než 16 palců včetně a jinými typy jízdních kol, jichž se toto šetření týká. Naopak, bylo zjištěno, že základní fyzické a technické vlastnosti jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně, které jsou běžné u dotčeného výrobku - šlapacího dopravního prostředku poháněného lidskou silou s více než jedním kolem připojeným k rámu - jsou mnohem důležitější než případné rozdíly (tj. v podstatě velikost kola). Dále se zdálo, že výroba, prodejní kanály a služby spotřebitelům se zásadně neliší od jiných typů jízdních kol, které jsou předmětem šetření. Pouhá skutečnost, že jízdní kola s velikostí kola menší než 16 palců včetně tvoří zvláštní podskupinu v rámci dotčeného výrobku, neodůvodňuje jejich vyloučení z definice výrobku. Bylo zjištěno, že neexistuje jasná dělicí čára mezi jízdními koly s velikostí kola menší než 16 palců včetně a dotčeným výrobkem, ale že se spíše velmi překrývají, pokud jde o definici dotčeného výrobku, především v tom, že se jedná o šlapací dopravní prostředek na lidský pohon, který má více než jedno kolo a používá se především k dopravě a sportu. V tomto ohledu šetření ukázalo, že jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců skutečně vyvážel do Unie jízdní kola s rozměrem kol 12 palců, která nebyla nutně považována za kola pro děti, ale byla to ve skutečnosti skládací kola pro dospělé, u nichž byla skladnost důležitou vlastností.
(58)
Žádost o vyloučení jízdních kol s velikostí kola menší než 16 palců včetně z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto zamítá.
2. Obdobný výrobek
(59)
Jízdní kola vyráběná a prodávaná výrobci Unie na trhu Unie, jízdní kola vyráběná a prodávaná na trhu ve srovnatelné zemi a jízdní kola dovážená na trh Unie a pocházející z ČLR mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné použití, a proto jsou považována za obdobná ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
1.1 Posouzení zacházení jako v tržním hospodářství
(60)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Zmíněná kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a náklady se zakládají na tržní hodnotě,
-
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“) a používané ve všech oblastech,
-
nedochází k žádným podstatným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu a
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(61)
V tomto šetření všechny vyvážející skupiny, které původně spolupracovaly při šetření, požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a zaslaly vyplněný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovených lhůtách.
(62)
U všech vyvážejících skupin, které původně spolupracovaly při šetření, si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a prověřila informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčených skupin.
(63)
Navzdory snaze Komise o získání požadovaných informací byla odpověď jedné skupiny, společnosti Giant China, považována za velmi nedostatečnou, neboť neobsahovala všechny požadované informace o struktuře skupiny.
(64)
Jak vyžaduje čl. 18 odst. 1 základního nařízení, byla Giant China informována o pravděpodobném použití dostupných údajů a byla vyzvána, aby předložila připomínky. Giant China však odmítla poskytnout Komisi nezbytné informace, a proto byl uplatněn čl. 18 odst. 1 základního nařízení a její žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta.
(65)
Šetření dále prokázalo, že žádné ze skupin čínských společností nelze přiznat zacházení jako v tržním hospodářství, protože žádná z nich nesplnila všechna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a to z těchto důvodů:
(66)
Žádná ze spolupracujících vyvážejících skupin neprokázala, že splňuje kritérium 1 z důvodu státních zásahů do rozhodování o hlavních surovinách (ocel a hliník). Náklady na ocel a hliník představují pro spolupracující vyvážející skupiny nejméně kolem 20 % až 25 % výrobních nákladů dotčeného výrobku. Mnoho společností je plně vertikálně integrovaných, což znamená, že nakupují hliníkové bloky nebo ocel k výrobě trubek, z nichž se vyrábějí rámy/vidlice a nakonec jízdní kola.
(67)
Z šetření vyplynulo, že tři spolupracující čínské skupiny vyvážejících výrobců získávaly ocel a hliník používané pro výrobu dotčeného výrobku na čínském domácím trhu.
(68)
Ceny se zakládají na kotaci hliníku na státem kontrolované Šanghajské burze neželezných kovů (dále jen „burza“ nebo „SHFE“). SHFE je uzavřená burza pro společnosti registrované v ČLR a čínské občany a je kontrolována státní komisí pro cenné papíry. Některá pravidla, jimiž se fungování burzy řídí, přispívají k nízké volatilitě a k cenám, které neodrážejí tržní hodnotu na SHFE: denní cenové výkyvy jsou omezeny na 4 % nad nebo pod vypořádací cenou z předchozího dne obchodování, k obchodování dochází s malou frekvencí (do patnáctého dne každého měsíce), futures jsou omezeny na dobu dvanácti měsíců a transakční poplatky účtují jak burza, tak i makléři.
(69)
Navíc, co se týče transakcí na SHFE, fyzické dodávky se mohou uskutečnit pouze ve schváleném skladu v ČLR, na rozdíl od mezinárodních burz, v jejichž případě se dodávka může uskutečnit kdekoliv na světě. Kromě toho je SHFE platforma pouze pro fyzickou směnu (neprodávají se zde žádné deriváty), což čínský trh s hliníkem zcela izoluje. Arbitráž s celosvětovým srovnávacím kritériem, burzou London Metals Exchange (dále jen „LME“) nebo jinými trhy je v důsledku toho prakticky nemožná a burza funguje v izolaci od ostatních světových trhů. Proto se nemůže konat arbitráž mezi těmito trhy. Během období přezkumného šetření byly spotové ceny surového hliníku na SHFE přibližně o 7 % nižší (bez DPH) ve srovnání s LME (rovněž bez DPH).
(70)
Stát rovněž zasahuje do mechanismů tvorby cen na SHFE, jelikož prostřednictvím Správy státních hmotných rezerv a dalších státních orgánů prodává i nakupuje surový hliník. Kromě toho stanoví stát prostřednictvím pravidel SHFE denní cenové limity, které byly schváleny státním regulačním orgánem CSRC (Čínská komise pro cenné papíry).
(71)
ČLR podporuje zpracování výrobků z hliníku částečným vracením DPH při vývozu mnoha výrobků z hliníku (u jízdních kol se vrací 15 %), v případě vývozu surového hliníku se však nevrací nic. Jde o pobídku pro čínské výrobní odvětví, aby hliník dále zpracovávalo, a má to přímý vliv na dostupnost a cenu surového hliníku na domácím trhu. Kromě toho bylo v rámci šetření prokázáno, že na surový hliník určený k vývozu se vztahuje 17 % daň, zatímco na vývoz jízdních kol se uplatňuje vývozní daň. To jen podporuje zjištění o zasahování čínského státu na domácím trhu hliníku. Tyto nástroje snižují domácí ceny, což vybízí domácí výrobní odvětví k výrobě hotových výrobků s obsahem hliníku (jako je dotčený výrobek) pro domácí a exportní trhy.
(72)
Další narušování obchodu ze strany čínského státu má podobu zásahů na trhu prováděných Správou státních hmotných rezerv („SRB“), která je součástí Komise pro národní rozvoj a reformy („NDRC“). Na konci roku 2008 a na začátku roku 2009 začala Správa státních hmotných rezerv nakupovat zásoby surového hliníku od čínských hliníkových hutí s cílem stimulovat cenu této komodity. Jak uvádí Bloomberg (16), Správa státních hmotných rezerv prodávala surový hliník zpět na trh od začátku listopadu 2010. Tisková agentura Nová Čína informovala o hromadění zásob v prosinci 2008, přičemž vysvětlila, že prostřednictvím opatření zaměřeného na podporu cen je plánováno nashromáždit 300 000 tun hliníku za ceny, které jsou o 10 % vyšší než tržní cena (17). Plán hromadění zásob Správy státních hmotných rezerv spočíval v nákupu od několika čínských hutí, i když přibližně polovina měla být zakoupena od společnosti Aluminium Corporation of China Ltd. Z výše uvedeného vyplývá, že čínský stát má hlavní úlohu při stanovování cen surového hliníku a že do trhu zasahuje.
(73)
To, že výše popsaný státní zásah je jasně cílený, potvrzuje mimo jiné 12. pětiletý plán rozvoje pro hliník (na léta 2011-2015), ve kterém vláda ČLR výslovně uvádí svůj záměr „upravit daně a slevy z vývozní daně a ostatní ekonomické páky a důsledně kontrolovat celkovou částku expanze a vývozu surovin“. Tento plán je pokračováním politiky, která se projevovala již v předchozím plánu pro hliník. Kromě toho byly tyto plány prováděny po mnoho let a, jak bylo výše prokázáno, některá prováděcí opatření fungovala v průběhu období přezkumného šetření.
(74)
Četná státem vyvolaná zkreslení čínských cen surového hliníku tak ovlivňují ceny surovin. Kromě toho výrobcům tato zkreslení přinášejí výhodu v tom smyslu, že obvykle nakupují na čínském trhu od místních dodavatelů, přičemž jako srovnávací kritérium se používají čínské ceny krátkodobých trhů (nebo SHFE). V průběhu období přezkumného šetření byly tyto ceny přibližně o 7 % nižší než ceny na světovém trhu. Teoreticky mohou čínské společnosti také nakupovat určitá množství za ceny na LME, pokud jsou ceny na čínském trhu v důsledku státního zásahu vyšší, avšak opak není pro jiné než čínské hospodářské subjekty možný.
(75)
Dospělo se proto k závěru, že čínský trh s hliníkem je narušen vinou výrazných zásahů státu.
(76)
Zásahy čínského státu v odvětví oceli prokazuje skutečnost, že naprostou většinu velkých čínských výrobců oceli vlastní stát, přičemž výrobní kapacita a výkon jsou určovány různými pětiletými odvětvovými plány, zejména současným 12. pětiletým plánem (2011-2015) pro odvětví železa a oceli.
(77)
Stát také významně kontroluje trh se surovinami. Koks (spolu s železnou rudou hlavní surovina pro výrobu oceli) podléhá množstevnímu omezení v oblasti vývozu a vývoznímu clu ve výši 40 %. Lze proto dojít k závěru, že čínský trh s ocelí je zkreslený z důvodu významných státních zásahů.
(78)
Antidumpingové šetření, které provedla Komise (18), potvrdilo význam státních zásahu také v specifickém odvětví trubek a dutých profilů, které jsou hlavními surovinami pro výrobu ocelových jízdních kol.
(79)
Dospělo se proto k závěru, že čínský trh s ocelí je narušen vinou výrazných zásahů státu.
(80)
Za takových okolností žádná ze společností nebyla schopna prokázat, že jejich obchodní rozhodnutí, pokud jde o získávání surovin, nepodléhají zásadním zásahům státu a že náklady nejdůležitějších vstupů se v zásadě zakládají na tržní hodnotě. Z tohoto důvodu nemohly prokázat, že splňují kritérium č. 1.
(81)
Pokud jde o další čtyři kritéria, tři spolupracující čínští vyvážející výrobci byli schopni prokázat, že zbývající kritéria splnili.
(82)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním ohledně kritéria 1 a po konzultaci s poradním výborem byl učiněn závěr, že třem spolupracujícím čínským skupinám vyvážejících výrobců by mělo být zamítnuto zacházení jako v tržním hospodářství.
(83)
Komise dotčeným společnostem v ČLR a žadateli poskytla oficiálně výsledky zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Byla jim též dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení, mají-li ke slyšení zvláštní důvody.
1.2 Připomínky zúčastněných stran
(84)
Po zpřístupnění zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství jedna společnost tvrdila, že nepřiznání zacházení jako v tržním hospodářství je založeno na čínském výrobní odvětví jízdních kol jako celku, nikoli na každé společnosti individuálně. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ačkoliv Komise zhodnotila odvětví výroby oceli a hliníku v Číně, existuje jednoznačná souvislost mezi trhem s ocelí a hliníkem v ČLR a nákupem výrobků z oceli a hliníku jako suroviny pro spolupracující společnosti.
(85)
Kromě toho byla vznesena námitka, že nákladové zvýhodnění čínských výrobců jízdních kol týkající se oceli a hliníku je nevýznamné, neboť představuje pouze 1,4 % až 1,75 %, pokud se bere v úvahu, že surový hliník a ocel představují 20 % - 25 % nákladů na výrobu jízdních kol a že rozdíl v cenách na LME a SHFE činil 7 % během období přezkumného šetření.
(86)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že rozhodujícím faktorem analýzy je podíl surovin ve výrobních nákladech (což v tomto případě bylo významné, jelikož na ně připadalo nejméně 20 % - 25 % výrobních nákladů) a skutečnost, že trh surovin je v ČLR narušen. Přesný kvantitativní dopad zkreslení nákladů společnosti se nepovažuje za rozhodující faktor.
(87)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že v jiném šetření Komise provedla analýzu cen přímých surovin používaných při výrobě dotčeného výrobku, a nikoli ceny primární suroviny, a proto by v tomto případě Komise měla posoudit zásahy státu do cen přímé suroviny, tj. výlisků hliníkových slitin, spíše než surového hliníku, což je primární surovina.
(88)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že každé šetření analyzuje vlastní podstatu věci. Kromě toho skutečnost, že trh se surovým hliníkem je pod kontrolou státu, svědčí o tom, že ani trh s hliníkovými polotovary nefunguje v podmínkách tržního hospodářství, tj. nereaguje na nabídku a poptávku. Toto tvrzení proto bylo odmítnuto.
(89)
Uvádělo se rovněž, že rozdíl ceny surového hliníku mezi LME a SHFE nesmí vést k cenovému rozdílu ceny výlisků hliníkových slitin mezi příslušnými trhy a že je třeba zohlednit i takové faktory, jako je efektivita výroby, zbytková kapacita a náklady na splnění závazků v oblasti životního prostředí.
(90)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že nebyly předloženy žádné důkazy na podporu tohoto tvrzení. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy důkazy, Komise nemohla toto tvrzení analyzovat a ověřit, a proto bylo zamítnuto.
(91)
Dále bylo také tvrzeno, že když Komise ignorovala skutečnost, že existuje řada následných polotovarů, ignorovala tím skutečné vlastnosti a faktory, které se podílejí na tvorbě cen jízdních kol jako konečných výrobků. Jelikož se jízdní kolo prodává přímo konečnému spotřebiteli (na rozdíl od surového hliníku), cenu jízdních kol ovlivňují i jiné faktory, než je cena suroviny, např. zvláštní technické vlastnosti jízdního kola a poptávka spotřebitelů.
(92)
K těmto vlastnostem a faktorům však nebyly poskytnuty žádné konkrétní podrobnosti, jež by se měly zohlednit, a proto se k nim Komise nemůže vyjádřit.
(93)
Dále se tvrdilo, že Komise nesprávně zhodnotila zásady, podle nichž SHFE vykonává svou činnost. Byla vznesena námitka, že státní regulační orgán (CSRC) reguluje funkce SHFE podobně jako Autorité des marchés financiers („AMF“) ve Francii nebo Financial Services Autority („FSA“) ve Spojeném království a že úloha CSRC a zvláštních regulačních či dohledových opatření odpovídá zásadám skupiny G-20. V důsledku toho jsou závěry o zacházení jako v tržním hospodářství, které vycházejí z role CSRC a z působení a SHFE, neopodstatněné.
(94)
Je třeba poznamenat, že tato společnost nevzala v úvahu skutečnost, že zatímco FSA (19) a AMF (20) jsou nezávislé nevládní orgány, CSRC je útvar na úrovni ministerstva, který je přímo podřízen Státní radě (21). Státní rada je nejvyšším výkonným orgánem státní moci, jakož i nejvyšším orgánem státní správy (22). Jde o další příklad toho, že stát se aktivně podílí na regulaci trhu s hliníkem v ČLR. Pokud jde o dodržování zásad skupiny G-20, společnost pouze vydala prohlášení, aniž by ve skutečnosti vysvětlila zásady, na které se odkazuje. Proto byl tento argument odmítnut.
(95)
Jedna společnost navíc vyjádřila nesouhlas s hodnocením Komise, že arbitráž mezi celosvětovým srovnávacím kritériem, burzou LME, nebo jinými trhy a cenami na SHFE je prakticky nemožná, a že SHFE tudíž funguje v izolaci od ostatních světových trhů.
(96)
Je třeba poznamenat, že to je v rozporu s rozdílem mezi cenami SHFE a LME, který společnost akceptovala po dobu, kdy byla cena na SHFE vyšší než ceny na LME, a přitom tvrdila, že v té době čínští výrobci platili za výrobky z hliníku více než výrobci v Unii.
(97)
Kromě toho tato společnost namítala, že od roku 2010 začala SHFE povolovat fyzické dodávky hliníku do celních skladů v zóně volného obchodu v Šanghaji. Z toho vyplývá, že toto tvrzení není v rozporu, nýbrž spíše potvrzuje názor Komise, že fyzické dodávky se mohou uskutečnit pouze ve skladu v ČLR, který schválila SHFE, na rozdíl od mezinárodních burz, v jejichž případě se dodávka může uskutečnit kdekoliv na světě.
(98)
Uvádělo se rovněž, že SHFE je termínovým trhem a termínové smlouvy na hliník byly obchodovány na SHFE od roku 1991, a proto je mylné hodnocení Komise, že na SHFE se neprodávají žádné deriváty.
(99)
SHFE je skutečně termínovým trhem. Nicméně termínové smlouvy (futures), s nimiž se obchoduje na SHFE, se vypořádávají fyzickým dodáním. Derivátových produktů bez fyzického dodání, tj. nikoli skutečně využitých, ale obchodovaných před jejich datem dodání, je však v ČLR málo, a SHFE je tedy jen platformou pro fyzickou směnu, která izoluje čínský trh s hliníkem.
(100)
Uvádělo se rovněž, že argumentace Komise týkající se účinků DPH nebo daňových opatření na ceny jízdních kol a opatření týkající se evidence surového hliníku je ekonomicky pochybná a nedostatečně odůvodněná.
(101)
Jelikož však společnost nevysvětlila, co v analýze Komise chybí, ani své tvrzení dále nedoložila, Komise se k němu nemohla vyjádřit.
(102)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že existují podobnosti mezi průmyslovou politiku v ČLR a politikami EU a že Komise neprokázala, že průmyslová politika v ČLR má nějaký přímý nebo významný dopad na rozhodnutí o vstupech, výrobě jízdních kol nebo odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol.
(103)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že společnost neupřesnila, které politiky EU má na mysli, a proto se Komise k tomuto tvrzení nemůže vyjádřit. Kromě toho, pokud jde o prohlášení, že nebylo prokázáno, že průmyslová politika v ČLR má značný dopad na rozhodnutí o vstupech, výrobě nebo odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol, je třeba poznamenat, že existence pětiletého plánu v odvětví hliníku v ČLR, narušování cen hliníku, s nímž se obchoduje na samostatné burze, když hliník představuje 20-25 % celkových výrobních nákladů jízdního kola, svědčí o jasné souvislosti mezi průmyslovou politiku v ČLR a rozhodnutími o vstupech, výrobě a odbytu vyvážejících výrobců čínských jízdních kol.
(104)
Uvádělo se rovněž, že Komise porušila tříměsíční lhůtu stanovenou v základním nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že vinou velmi slabé spolupráce ze strany čínských vývozců Komise vyvinula nadměrné úsilí o lepší spolupráci tím, že se obrátila na velký počet dalších vývozců, o nichž se dozvěděla v pozdějších fázích šetření. Z toho důvodu nebylo možné učinit rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovené lhůtě. Kromě toho je třeba připomenout, že Tribunál (23) nedávno rozhodl, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství přijaté po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení samo o sobě nepostačuje k zrušení nařízení o uložení antidumpingových opatření. Rovněž je třeba poznamenat, že čl. 2 odst. 7 základního nařízení byl mezitím změněn s tím účinkem, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství pouze u podniků zařazených do vzorku a že takové rozhodnutí se obvykle přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření (24). Tato změna se vztahuje na všechna nová a dosud probíhající šetření, včetně tohoto. Rozhodnutí bylo učiněno ve lhůtě osmi měsíců ode dne zahájení šetření.
(105)
Vzhledem k výše uvedenému se tvrzení týkající se porušení tříměsíční lhůty zamítá.
1.3 Žádost stran
(106)
Jedna strana požadovala, aby byly také analyzovány žádosti výrobců v ČLR, kteří přestali vyvážet do Unie, o zacházení jako v tržním hospodářství. Tvrdila, že tito výrobci zastavili vývoz do Unie pouze kvůli antidumpingovým clům platným od roku 2005.
(107)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že zjištění týkající se dumpingu a újmy se týkají období přezkumného šetření stanoveného v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení. To znamená, že údaje shromážděné od vyvážejících výrobců za účelem určení běžné hodnoty a vývozní ceny se striktně vztahují jen k tomuto období. Zacházení jako v tržním hospodářství je analyzováno v souvislosti s určováním běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, která se pak porovnává s vývozní cenou v témže období. Pokud vývozce během období přezkumného šetření dotčený výrobek nevyvážel, nelze vývozní cenu určit a nelze vypočítat dumpingové rozpětí. Není proto důvod zkoumat splnění kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství v případě výrobce, který nevyvážel dotčený výrobek během období přezkumného šetření. Je však třeba připomenout, že všichni vyvážející výrobci mají možnost zažádat o „prozatímní přezkum“, aby byla jejich situace přezkoumána podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, nebo vyvážející výrobci, kteří nevyváželi dotčený výrobek během období šetření, na jehož základě byla opatření přijata, mají možnost požádat o „přezkum nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení.
(108)
Kromě toho tato strana ve své žádosti rovněž zmínila rozsudek Soudního dvora ve věci Brosmann (25) a na tomto základě zřejmě naznačovala, že výrobcům v ČLR by mělo být umožněno podat formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, i když nevyváželi dotčený výrobek do Unie během stávajícího období šetření. Je třeba poznamenat, že tento rozsudek se netýká žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství podaných vyvážejícími výrobci, kteří nevyváželi během období šetření, a proto není v této souvislosti relevantní.
(109)
Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(110)
Uvádělo se rovněž, že vývozní ceny společností nevyvážejících do Unie v období přezkumného šetření by se měly určit na základě čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. na jakémkoli jiném přiměřeném základě.
(111)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že z čl. 2 odst. 9 základního nařízení jednoznačně nevyplývá, že vývozní cena se určuje u výrobců dotčené země v případě, že do Unie nic nevyvezli. Naopak, čl. 2 odst. 9 základního nařízení se vztahuje na cenu nového prodeje dováženého výrobku, která se bere za základ pro určení vývozní ceny, a také se vztahuje na úpravy všech nákladů vynaložených za období mezi dovozem a novým prodejem, z čehož vyplývá, že k dovozu do Unie ve skutečnosti došlo. Výraz „na jakémkoli jiném přiměřeném základě“ v první větě tohoto ustanovení se týká zvláštních případů, ve kterých nelze použít předchozí v něm uvedené metody. To nemění nic na skutečnosti, že z tohoto článku vyplývá, že v průběhu období přezkumného šetření se uskutečnil dovoz do Unie.
1.4 Závěr
(112)
Na základě výše uvedených skutečností žádná z čínských skupin, které požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství, neprokázala, že splňuje kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Proto se dospělo k závěru, že všem těmto skupinám by mělo být zacházení jako v tržním hospodářství zamítnuto.
2. Individuální zacházení
(113)
Nařízením (EU) č. 765/2012 (26), které vstoupilo v platnost dnem 6. září 2012, Evropský parlament a Rada pozměnily čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Článek 2 nařízení (EU) č. 765/2012 stanoví, že se tato změna použije pouze na šetření zahájená po jeho vstupu v platnost. V důsledku toho, jelikož současné šetření bylo zahájeno dne 9. března 2012, se tato změna na toto šetření nevztahuje.
(114)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod čl. 2 odst. 7 základního nařízení případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení, že jejich vývozní ceny a množství a podmínky prodeje byly svobodně určeny, že měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a že státní zásahy nejsou takové, aby umožňovaly obcházení uložených opatření, jestliže pro vývozce platí různé celní sazby.
(115)
Tři spolupracující vývozní skupiny, které požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství, požádaly též o individuální zacházení pro případ, že jim zacházení jako v tržním hospodářství nebude přiznáno. Na základě dostupných informací se dospělo k závěru, že všechny tři tyto skupiny v ČLR splnily všechny požadavky pro přiznání individuálního zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1 Srovnatelná země
(116)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určí na základě cen na domácím trhu nebo na základě početně zjištěné běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(117)
V oznámení o zahájení šetření navrhla Komise pro tento účel Mexiko, které posloužilo jako srovnatelná země i při předchozím šetření týkajícím se ČLR.
(118)
Všechny zúčastněné strany dostaly příležitost vyjádřit se k výběru navržené srovnatelné země.
(119)
Jedna strana tvrdila, že Mexiko nepředstavuje nejlepší volbou srovnatelné země, ale že Tchaj-wan je lepší alternativa, vzhledem ke tomu, že Tchaj-wan je velkým výrobcem jízdních kol, má více společného s ČLR než Mexiko a pravděpodobně povede ke spolehlivějšímu výpočtu běžné hodnoty.
(120)
Komise se pokusila získat spolupráci 15 zemí, konkrétně v Bangladéše, Kambodže, Kanady, Indie, Indonésie, Malajsie, Mexika, Norska, Filipín, Šrí Lanky, Tchaj-wanu, Thajska, Tuniska, Turecka a Spojených států amerických.
(121)
Komise obdržela odpovědi na dotazník jen od tří mexických výrobců jízdních kol, kteří rovněž souhlasili s ověřením odpovědí ve svých prostorách. Žádné jiné společnosti ze všech oslovených zemí nespolupracovaly. Odbyt těchto tří výrobců na domácím trhu představuje více než 30 % mexického trhu, který se odhadoval na přibližně 1,7 milionu kusů v roce 2011. Bylo zjištěno, že více než 14 výrobců a několik dovozců působilo v konkurenčním prostředí. Jízdní kola dovážená v roce 2011 pocházela hlavně z ČLR (více než 60 %) a Tchaj-wanu (20 %). Tyto dovozy představovaly asi 5 % domácího trhu (zdroj: výroční zpráva ANAFABI mexického sdružení výrobců jízdních kol).
(122)
Profil mexického trhu, pokud jde o dotčený výrobek, počet příslušných hospodářských subjektů, konkurence na domácím trhu a charakteristiky výrobního procesu potvrdily, že Mexiko je i nadále vhodnou srovnatelnou zemí. Vzhledem k výše uvedenému bylo možné mexický trh považovat za reprezentativní a konkurenční. Proto byl učiněn závěr, že Mexiko je vhodná srovnatelná země.
3.2 Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(123)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota určena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi, jak je uvedeno níže:
(124)
Šetření prokázalo, že dotčený výrobek se prodával na mexickém domácím trhu v reprezentativním množství.
(125)
Bylo zkoumáno, zda lze tento prodej považovat za prodej v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu v průběhu období přezkumného šetření.
(126)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo cenu vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a pokud se vážená průměrná cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu. Tato cena byla vypočtena jako vážený průměr cen všech prodejů tohoto typu výrobku na domácím trhu uskutečněných během období přezkumného šetření, a to bez ohledu na to, zda byl prodej ziskový.
(127)
Jestliže objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představuje 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo byla-li vážená průměrná cena tohoto typu nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ziskových prodejů daného typu.
(128)
Šetření navíc neodhalilo žádný typ výrobku, při jehož prodeji nebylo dosaženo zisku.
4. Vývozní cena
(129)
Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě vývozních cen, které byly skutečně zaplaceny nebo které je třeba zaplatit.
(130)
V případech, kdy byl prodej uskutečněn prostřednictvím dovozce nebo obchodníka ve spojení, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení zjištěny početně na základě prodejní ceny, za kterou dovozce ve spojení realizoval další prodej prvním nezávislým odběratelům v Unii. Úpravy byly provedeny u všech nákladů za období mezi dovozem a novým prodejem včetně prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Pokud jde o ziskové rozpětí, byl použit zisk dosažený dovozcem dotčeného výrobku/obchodníkem s dotčeným výrobkem, který není ve spojení, neboť skutečný zisk dovozce/obchodníka s dotčeným výrobkem ve spojení nebyl považován za spolehlivý v důsledku vztahu mezi vyvážejícími výrobci a příslušným dovozcem/obchodníkem ve spojení.
(131)
Jak je uvedeno v 63. a 64. bodě odůvodnění, skupina Giant China odmítla poskytnout útvarům Komise nezbytné informace o struktuře skupiny a základní informace (výroba, objem vývozu a ceny dotčeného výrobku do Unie) týkající se společností, které jsou součásti skupiny Jinshan Development and Construction Ltd group („Jinshan Group“) v období přezkumného šetření, jež se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku v ČLR, a proto byl v souvislosti s vývozní cenou použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
(132)
Giant China zpochybnila použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení, a to jak v souvislosti s odmítnutím zacházení jako v tržním hospodářství, tak v souvislosti s použitím dostupných údajů pro výpočet vývozní ceny. Argumentovala tím, že informace požadované Komisí nejsou nutné pro výpočet dumpingového rozpětí. V tomto ohledu Giant China tvrdila, že informace požadované od Jinshan Group se sídlem v ČLR nejsou relevantní pro posouzení zacházení jako v tržním hospodářství nebo pro výpočet vývozní ceny, protože jen velmi nepřímo souvisí se skupinou Giant China a se společnostmi, které jsou s ní ve spojení (dále jen „Giant Group“).
(133)
Šetřením se však potvrdilo, že jedna z dceřiných společností Giant Group, která aktivně vyráběla a vyvážela dotčený výrobek do Unie v průběhu období přezkumného šetření, jmenovitě Shanghai Giant & Phoenix Bicycles Co Ltd (dále jen „GP“), byla ve spojení s Jinshan Group prostřednictvím podílového spoluvlastnictví, strukturálních a manažerských vazeb a že se tato skupina podílela na výrobě a prodeji dotčeného výrobku. Vzhledem k tomu, že od společností, které jsou součástmi Jinshan Group a které se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku v ČLR, nedošly odpovědi na formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ani vyplněný antidumpingový dotazník, nebylo možné posoudit, do jaké míry měla výroba a prodej dotčeného výrobku skupinou Jinshan Group vliv na stanovení vývozní ceny, pokud jde o GP a následně o Giant jako celou skupinu. Nebylo možné dále prošetřit, zda byly splněny podmínky z čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Jelikož Giant China v tomto ohledu nespolupracovala, její tvrzení bylo nutno zamítnout.
(134)
Kromě toho skupina Giant China tvrdila, že při výpočtu individuálního dumpingového rozpětí vyvážejícího výrobce není třeba brát v úvahu cenové informace týkající se jiných vyvážejících výrobců, pokud skupiny Giant Group a Jinshan Group netvoří jeden subjekt z hlediska existujících těsných finančních, obchodních a řídicích vazeb.
(135)
Důkazy obsažené ve spisu podporují závěr, že GP a Jinshan Group jsou ve spojení a mají těsné vlastnické, strukturální a manažerské vazby. Dokud nebudou k dispozici úplné informace o všech stranách, které jsou ve spojení s GP, zejména o čínských vyvážejících výrobcích jízdních kol, kteří jsou dceřinými podniky skupiny Jinshan Group, není možné provést úplné a spolehlivé výpočty vývozní ceny, a tím určit individuální rozpětí pro GP a koneckonců ani pro Giant Group jako celek.
(136)
Bylo vzneseno tvrzení, že požadované informace znamenaly pro skupinu Giant China nepřiměřenou zátěž, a ta proto v šetření vystupovala, jak nejlépe uměla. V tomto ohledu je třeba uvést, že do připomínek ke konečným informacím nebyly předloženy žádné důkazy, které by prokazovaly, že skupina Giant China vyvinula jakékoliv úsilí o shromáždění informací požadovaných v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a v antidumpingovém dotazníku o společnostech ve skupině Jinshan Group, které se podílely na výrobě a prodeji dotčeného výrobku. V průběhu šetření skupina Giant China tvrdila, že není potřebné poskytnout požadované informace, avšak netvrdila, že získání těchto informací znamená nepřiměřenou zátěž. Giant China předložila důkazy o údajném úsilí pouze po poskytnutí konečných informací ve fázi, kdy už tyto informace byly neověřitelné. Nebylo je tedy již možno vzít v úvahu.
(137)
Giant China tvrdila, že v žádném případě neexistuje jakékoli riziko obcházení případných antidumpingových opatření, například přesouváním výroby mezi těmito dvěma skupinami, jelikož GP, jediné to spojení mezi oběma skupinami, ukončila v září 2011 veškerou činnost. V tomto ohledu je třeba uvést, že na konci období přezkumného šetření GP stále existovala jako právnická osoba / účetní jednotka, což rovněž potvrzuje Giant China. Proto mohla být výrobní činnost kdykoli v budoucnu obnovena, a tudíž není relevantní, že GP údajně ukončila veškerou činnost v září 2011. Kromě toho skupina Giant China tvrdila, že riziko obcházení bylo možné řešit jiným způsobem, tj. doložkou o monitorování uvedenou v 276. a 277. bodě odůvodnění níže. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že doložka o monitorování se vztahuje pouze na společnosti, které nejsou ve spojení, takže související rizika nejsou podobné povahy a nebylo možné použít stejné prostředky nápravy.
(138)
Kromě toho Giant China tvrdila, že se měla provést kontrola na místě v prostorách GP v ČLR za účelem kontroly výroby a prodeje GP po září 2011. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nebylo považováno za relevantní, zda GP ukončila svoji činnost po září 2011. I kdyby tomu tak skutečně bylo, GP mohla znovu obnovit výrobu a prodej jízdních kol kdykoli a kontrola na místě by toto riziko nesnížila.
(139)
Kromě toho skupina Giant China poskytla určité důkazy o tom, že podíly skupiny Giant China ve společnosti GP byly prodány dne 30. března 2013. Je však třeba poznamenat, že k této transakci došlo po uplynutí období přezkumného šetření a ve spojitosti s pokročilým stadiem šetření, a tuto informaci nelze ověřit ani není v rámci tohoto šetření relevantní. Kdyby skupina Giant požádala o přezkum své situace po prodeji podílů, bylo možné to zvážit v příhodném čase v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(140)
Ve stejném podání poskytla skupina Giant China další vysvětlení týkající se hodnocení Komise zdůvodňujícího použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Nebylo však takové, aby změnilo původní hodnocení Komise.
(141)
Závěry týkající se použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení v souvislosti se skupinou Giant se proto potvrzují.
5. Srovnání
(142)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Případně byly provedeny úpravy s ohledem na nepřímé daně, slevy, úroveň obchodu, náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry a bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy se tyto úpravy ukázaly jako odůvodněné, správné a podložené důkazy.
6. Dumpingové rozpětí
6.1 U spolupracujících vyvážejících výrobců
(143)
U třech spolupracujících společností byla dumpingová rozpětí stanovena na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty určené pro spolupracující mexické výrobce s váženým průměrem vývozních cen každé společnosti při vývozu do Unie, a to podle čl. 2 odst. 11 a odst. 12 základního nařízení.
(144)
Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
20,9 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
6.2 Pro všechny ostatní vyvážející výrobce
(145)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany ČLR byla velmi slabá, jak je uvedeno v 22. a 24. bodě odůvodnění, nelze zjištění u spolupracujících společností považovat za reprezentativní pro celou zemi. Proto není možné revidovat celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR.
(146)
Proto celostátní dumpingové rozpětí zůstává nezměněno, tak jak bylo stanoveno nařízením (ES) č. 1095/2005, tzn. 48,5 %.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(147)
Odhaduje se, že obdobný výrobek vyrábí přibližně 380 známých výrobců v Unii. Kromě toho se přihlásilo šest vnitrostátních sdružení výrobců v Unii.
(148)
Ke stanovení celkové výroby v Unii, která v období přezkumného šetření činila přibližně 11 milionů jízdních kol, byly použity veškeré dostupné informace, včetně údajů získaných od výrobců v Unii a vnitrostátních sdružení, jakož i statistiky o výrobě, které má Komise k dispozici.
(149)
Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
(150)
Jak je uvedeno výše, vzhledem k velkému počtu spolupracujících výrobců v Unii byl vybrán vzorek osmi výrobců v Unii, který představuje přibližně 25 % celkové výroby a prodeje obdobného výrobku výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku měli prospěch z režimu osvobození od cla, popsaného výše v 1. bodě odůvodnění.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(151)
Prodej výrobního odvětví Unie byl určen na základě údajů získaných od výrobců v odpovědích na formuláře pro výběr vzorku a informací od různých sdružení výrobců jízdních kol v Unii.
(152)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě prodeje uskutečněného celým výrobním odvětvím v Unii na trhu Unie podle odhadu uvedeného v 151. bodě odůvodnění s připočtením dovozu ze všech zemí podle údajů Eurostatu.
(153)
Celková spotřeba Unie klesla z 22 459 062 kusů v roce 2008 na 20 116 602 kusů v období přezkumného šetření, tj. o 10 % během posuzovaného období. Je to hlavně výsledek poklesu o 8 % mezi roky 2008 a 2009, zatímco poté spotřeba zůstala stabilní a pouze v období přezkumného šetření se mírně snížila (o 2 %). V roce 2009 byl trh ovlivněn zejména dopadem hospodářské krize a od té doby nebylo zaznamenáno jeho oživení. Další pokles v roce 2011 byl způsoben zejména stále opatrnými spotřebitelskými výdaji v současné hospodářské situaci.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
2011
Objem (počet kusů)
+
Celkový dovoz
10 017 616
8 974 906
9 734 143
8 840 362
+
Výroba v Unie prodaná na trhu Unie
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
=
Spotřeba
22 459 062
20 578 978
20 681 018
20 116 602
Index (2008 = 100)
100
92
92
90
Zdroj:
Eurostat, odpovědi na dotazník
2. Dovoz z ČLR
2.1 Objem dumpingového dovozu a podíl jízdních kol pocházejících z ČLR na trhu
(154)
Objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR byl zjištěn na základě statistických údajů, které poskytl Eurostat. Objem dovozu z ČLR prudce poklesl mezi roky 2008 a 2009 z 941 522 kusů na 597 339 kusů, tj. o 37 %. V roce 2010 se dovoz zvýšil, ale v období přezkumného šetření se opět snížil na 581 459 kusů. Výrazný pokles čínského dovozu se časově shodoval s hospodářskou krizí a od té doby nedošlo k jeho oživení. Během posuzovaného období poklesl čínský dovoz celkem o 38 %.
(155)
Čínský podíl na trhu se tedy snížil z 4,2 % v roce 2008 na 2,9 % v období přezkumného šetření. Pokles podílu na trhu byl částečně vyrovnán snížením spotřeby Unie.
(156)
Je však nutno zdůraznit, že na relativně nízký a klesající tržní podíl čínského dovozu je třeba nahlížet v souvislosti se zjištěními souběžně probíhajícího šetření namířeného proti obcházení předpisů, jak je uvedeno v 14. a 15. bodě odůvodnění výše (viz 223. a 224. bod odůvodnění níže).
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OPŠ
Objem dovozu z dotčené země (v kusech)
941 522
597 339
627 120
581 459
Index (2008 = 100)
100
63
67
62
Podíl dovozu z dotčené země na trhu (%)
4,2
2,9
3,0
2,9
Zdroj:
Eurostat
3. Ceny dotčeného dovozu
3.1 Vývoj cen
(157)
Jak stanoví nařízení (ES) č. 1095/2005, údaje Eurostatu lze použít pouze v omezeném rozsahu pro stanovení cenových trendů u dumpingových dovozů za období mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, a to z těchto důvodů:
(158)
Dovozní ceny založené na údajích Eurostatu nezohledňují různé typy výrobku a podstatné cenové rozdíly mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku. Průměrné ceny v jednotlivých zemích jsou výrazně ovlivněny skladbou sortimentu každé země. Když byl dovoz od spolupracujících vývozců porovnáván model po modelu, ukázalo se, že i v rámci stejného typu výrobku a stejného modelu existují podstatné cenové rozdíly, a to v závislosti na použitých součástech jízdních kol. Proto ceny zjištěné ve statistikách Eurostatu jsou i nadále nepřesvědčivé pro účely tohoto šetření. Dovozní ceny uváděné Eurostatem pro ČLR (níže uvedené ve formě indexu) mohou sloužit pouze jako ukazatel cenových trendů, nelze je však použít k porovnání prodejních cen mezi různými zeměmi a Unií.
(159)
Podle údajů Eurostatu vážený průměr dovozních cen (níže uvedený ve formě indexu) z ČLR během posuzovaného období významně vzrostl, jak ukazuje tabulka 3. Bez znalosti toho, který druh jízdních kol byl dovezen z ČLR a zda došlo ke změně ve skladbě sortimentu z jednoho roku na druhý, však nelze učinit žádné závěry.
Tabulka 3
Ceny dovozu z ČLR
2008
2009
2010
OPŠ
Ceny dovozu z ČLR
Index (2008 = 100)
100
173
217
214
Zdroj:
Eurostat
3.2 Cenové podbízení
(160)
Cenové podbízení ze strany spolupracujících vyvážejících výrobců, u nichž byl zjištěn dumping, bylo vypočteno na základě jejich skutečné ověřené vývozní ceny (CIF na hranici Unie), a to jak s antidumpingovým clem, tak bez něj. Příslušnými prodejními cenami výrobního odvětví Unie byly ceny účtované nezávislým odběratelům v Unii, které byly v případě potřeby upraveny na úroveň ze závodu. Během období přezkumného šetření bylo na základě různých typů výrobků definovaných v dotazníku zjištěno podbízení pouze u jednoho vyvážejícího výrobce, a dosahovalo 61 % bez antidumpingového cla a 44 % s antidumpingovým clem.
(161)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany čínských vyvážejících výrobců byla velmi slabá a zjištění u spolupracujících společností nebylo možné považovat za reprezentativní pro celou zemi, jakož i vzhledem k tomu, že průměrnou cenu ve statistikách Eurostatu nelze považovat za průkaznou, se mělo za to, že úrovně cenového podbízení, jak byly stanoveny během posledního přezkumu před pozbytím platnosti završeného nařízením (ES) č. 1095/2005 a uvedeného v 3. bodě odůvodnění, by se měly brát jako referenční při stanovení celostátního podbízení pro ČLR, neboť nebyly k dispozici žádné jiné spolehlivější informace, tj. 53 % po odečtení antidumpingového cla a 39 % s antidumpingovým clem.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(162)
Jak je uvedeno v 8., 9. a 10. bodě odůvodnění, toto šetření analyzovalo, zda došlo k takové změně situace výrobního odvětví Unie, která by opodstatňovala potřebu přehodnotit zjištění o újmě z pozměňujícího prozatímního přezkumu. Šetření potvrdilo, že: i) Vsouladu s celosvětovým trendem sestává výroba jízdních kol v Unii hlavně z vysokého podílu lidské práce při montáži součástí jízdních kol, navržených podle specifikací odběratelů a pocházejících z různých míst původu. ii) Šetření ukázalo, že aby snížilo náklady na výrobu, usiluje výrobní odvětví Unie o automatizaci a zefektivnění procesu montáže. Kromě toho někteří výrobci v Unii těží z relativně nižších nákladů na pracovní sílu ve střední a východní Evropě v porovnání s obdobím šetření v rámci pozměňujícího prozatímního šetření. Tento trend potvrzují statistiky, které má Komise k dispozici. iii) Šetření potvrdilo, že preferovanou surovinou je slitina hliníku, zatímco ocel zůstává hlavní surovinou pro levnější modely a dětská jízdní kola. Na pozadí těchto změn byla analyzována hospodářská situace výrobního odvětví Unie a výsledky jsou uvedeny dále.
(163)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(164)
Za účelem analýzy újmy byly ukazatele újmy zjištěny takto:
-
Makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita, růst, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu) byly posouzeny na úrovni celé výroby v Unii u všech výrobců v Unii, a to na základě informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců v Unii a od jednotlivých výrobců v Unii. Tyto údaje byly, pokud to bylo možné, porovnány s celkovými informacemi získanými z příslušných oficiálních statistik.
-
Mikroekonomické ukazatele (zásoby, jednotkové prodejní ceny, výrobní náklady, peněžní tok, ziskovost, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, investice a mzdy) byly posouzeny u výrobců z Unie zařazených do vzorku na základě informací, které předložili.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(165)
Během posuzovaného období se výroba výrobního odvětví Unie neustále snižovala, a to rychlejším tempem než spotřeba v Unii, jak vyplývá z tabulky 1 v 153. bodě odůvodnění. Výroba tak poklesla ze 13 541 244 kusů v roce 2008 na 11 026 646 kusů v období přezkumného šetření, což znamenalo pokles o 19 %.
Tabulka 4
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Výroba
13 541 244
12 778 305
11 682 329
11 026 646
Index (2008 = 100)
100
94
86
81
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
(166)
Výrobní kapacita se snížila o 5 % mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, což částečně zmírnilo účinky 19 % poklesu výroby na míru využití kapacit. Ta poklesla ve stejném období o 14 procentních bodů a v období přezkumného šetření dosahovala 74 %.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Výrobní kapacita
15 804 000
15 660 000
15 150 000
15 000 000
Index (2008 = 100)
100
99
96
95
Využití kapacity (%)
86
82
77
74
Index (2008 = 100)
100
95
90
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
b) Objem prodeje
(167)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie klesal podobně jako spotřeba v Unii a vykázal pokles o 9 % za posuzované období z 12 441 446 kusů v roce 2008 na 11 276 240 kusů v období přezkumného šetření. Mezi lety 2009 a 2010 však prodej i nadále klesá, zatímco spotřeba zůstává stabilní, což se odráží ve ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2010, jak je patrno z tabulky 7 v 168. bodě odůvodnění níže. Objem prodeje v období přezkumného šetření se opět zvýšil, ale nedosáhl úrovně roku 2008.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
Index (2008 = 100)
100
93
88
91
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
c) Podíl na trhu
(168)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se zvýšil z 55,4 % v roce 2008 na 56,1 % v období přezkumného šetření, což představuje zvýšení o 0,7 procentního bodu během období přezkumného šetření. Toto mírné zlepšení o 0,7 procentního bodu za posuzované období zahrnovalo značný pokles z 56,4 % v roce 2009 na 52,9 % v roce 2010. Celkový nárůst podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a to na pozadí poklesu objemu prodeje (viz 167. bod odůvodnění výše), lze vysvětlit celkovým poklesem spotřeby (viz 153. bod odůvodnění).
Tabulka 7
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
OPŠ
Podíl na trhu Unie (%)
55,4
56,4
52,9
56,1
Index (2008 = 100)
100
102
96
101
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
d) Zaměstnanost a produktivita
(169)
Přímá zaměstnanost se snížila o 17 % z 14 197 zaměstnanců v roce 2008 na 11 783 během období přezkumného šetření. Tento pokles následoval po snížení objemu výroby.
(170)
V posuzovaném období poklesla produktivita celkem o 2 %. Pokles výroby v letech 2008 a 2009 v kombinaci se stálou zaměstnaností ve stejném období způsobil pokles produktivity v letech 2008 až 2009. Poté následoval růst produktivity mezi lety 2009 a 2010, což lze vysvětlit restrukturalizací odvětví a investicemi do účinnějších výrobních procesů ve stejném období. Další pokles objemu výroby v období přezkumného šetření doprovázený méně prudkým poklesem zaměstnanosti vyústil v další pokles produktivity v období přezkumného šetření.
Tabulka 8
Celková zaměstnanost a produktivita v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Počet zaměstnanců
14 197
14 147
12 067
11 783
Index (2008 = 100)
100
100
85
83
Produktivita (v ks/rok)
954
903
968
936
Index (2008 = 100)
100
95
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, příslušné oficiální statistiky
e) Růst
(171)
V posuzovaném období se spotřeba snížila o 10 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal relativně stálý (rostl pouze mírně, tj. o + 0,7 procentního bodu v posuzovaném období, jak je uvedeno v 168. bodu odůvodnění. Smršťující se trh Unie svědčí o tom, že výrobci v Unii neměli příležitost těžit z případného růstu.
f) Velikost dumpingového rozpětí
(172)
Dumping z ČLR v období přezkumného šetření přetrvával, jak bylo vysvětleno v 143. až 145. bodě odůvodnění. Vzhledem k rozsáhlé volné kapacitě v ČLR (viz 203. bod odůvodnění) a zjištěnému obcházení předpisů (viz 223. a 224. bod odůvodnění) nelze považovat dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
g) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(173)
Bylo analyzováno, zda se výrobnímu odvětví Unie podařilo překonat účinky minulého dumpingu. Byl vyvozen závěr, že k předpokládanému překonání účinků minulého dumpingu výrobním odvětvím Unie nedošlo, jak ukazuje zejména trvale nízká ziskovost a nižší míra využití kapacity. Ozdravení výrobního odvětví Unie bránilo rovněž zjištěné obcházení opatření (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
h) Zásoby
(174)
Ke konci období přezkumného šetření měli výrobci v Unii v zásobách 517 977 jízdních kol, což je zhruba stejná úroveň jako v roce 2008, navzdory 25 % poklesu mezi rokem 2008 a 2009.
(175)
Někteří výrobci v Unii mají velmi omezené zásoby, jelikož prodali spřízněným společnostem v rámci své skupiny celou svou produkci. Kromě toho se zjistilo, že výrobci v Unii vyrábějí převážně na zakázku odběratelů. Vývoj zásob během posuzovaného období zkreslovaly všechny tyto faktory, a proto tento ukazatel nelze považovat za významný.
Tabulka 9
Zásoby
2008
2009
2010
OPŠ
Objem (počet kusů)
Konečné zásoby
519 832
390 398
522 779
517 977
Index (2008 = 100)
100
75
101
100
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Prodejní ceny a náklady
(176)
Průměrné prodejní ceny ze závodu v Unii zůstaly během posuzovaného období stabilní, a to i přes zvýšení o 3 % v letech 2008 až 2009. Prodejní ceny v období přezkumného šetření opět klesly na úroveň roku 2008.
Tabulka 10
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
OPŠ
Jednotková prodejní cena v EU (v EUR)
144
149
146
144
Index (2008 = 100)
100
103
102
100
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(177)
Výrobní náklady byly vypočteny na základě váženého průměru všech typů obdobného výrobku vyráběného výrobci v Unii. Výrobní náklady se mírně zvýšily o 2 % během posuzovaného období, jak vyplývá z následující tabulky 11.
Tabulka 11
Jednotkové výrobní náklady
2008
2009
2010
OPŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/ks)
141
147
146
145
Index (2008 = 100)
100
104
103
102
Zdroj:
odpovědi na dotazník
j) Ziskovost
(178)
Úroveň ziskovosti byla stanovena na základě prodeje nezávislým odběratelům. Výrobní odvětví Unie dosáhlo mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření téměř prahu rentability. V posuzovaném období se ziskovost celkově zhoršovala z 1,9 % v roce 2008 na - 0,1 % v období přezkumného šetření.
Tabulka 12
Ziskovost
2008
2009
2010
OPŠ
Ziskovost prodeje Unie (%)
1,9
1,6
0,3
-0,1
Index (2008 = 100)
100
100
98
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Investice a návratnost investic
(179)
Během posuzovaného období investice výrazně vzrostly o 16 % z 7 952 150 EUR v roce 2008 na 9 263 184 EUR během období přezkumného šetření. Je to odraz pokračujícího úsilí výrobního odvětví Unie o vyšší účinnost výrobního procesu a udržení konkurenceschopnosti.
(180)
Návratnost investic sledovala stejný trend jako ziskovost. V roce 2008 byla návratnost investic kladná (14 %), ale poklesla na - 1 % během období přezkumného šetření.
Tabulka 13
Investice a návratnost investic
2008
2009
2010
OPŠ
Investice (v tis. EUR)
7 952 150
9 421 745
19 288 284
9 263 184
Index (2008 = 100)
100
118
243
116
Návratnost investic (%)
14
11
2
-1
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(181)
Peněžní toky se pohybovaly podobně jako ziskovost, ale během posuzovaného období zůstaly v kladných číslech. V tabulce 14 níže je to vyjádřeno jako procento obratu.
(182)
Pouze výrobci v Unii, kteří byli součástí větších skupin, nehlásili žádné zvláštní problémy se získáváním kapitálu. Výrobci v Unii, kteří nebyli součástí větší skupiny, uváděli zvýšený tlak na svou likviditu spojený s nízkou ziskovostí a zhoršením obchodních podmínek jak ve vztazích s dodavateli, tak s odběrateli. Schopnost získat kapitál se dále zhoršovala neochotou bank financovat trh s jízdními koly v současných hospodářských podmínkách.
Tabulka 14
Peněžní tok
2008
2009
2010
OPŠ
Peněžní tok (%)
3,2
3,1
1,8
1,3
Index (2008 = 100)
100
97
99
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník
m) Mzdy
(183)
V posuzovaném období se mzdové náklady na jednoho zaměstnance udržely v zásadě na stejné úrovni, protože k nárůstu došlo pouze v roce 2009. Důvodem je především snížení počtu zaměstnanců na výplatních listinách podniků, které si ponechaly vyškolené zaměstnance, aby udržely efektivitu a kvalitu.
Tabulka 15
Mzdy
2008
2009
2010
OPŠ
Mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
15 747
17 393
17 383
16 581
Index (2008 = 100)
100
110
110
105
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. Závěr ohledně újmy
(184)
I přes platná opatření se většina ukazatelů újmy týkajících se výkonnosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období zhoršila. Zejména makroekonomické ukazatele, jako je objem výroby (-19 %), výrobní kapacita (-5 %), míra využití kapacity (-14 %) a zaměstnanost (-17 %), se výrazně snížily. Kromě toho se v posuzovaném období zhoršily mikroekonomické ukazatele související se ziskem, přičemž ziskovost zaznamenala v období přezkumného šetření -0,1 %.
(185)
Z výše uvedeného vyplývá, že výrobní odvětví Unie je i nadále nestabilní, vykazuje klesající zisky a v letech 2010 a v období přezkumného šetření se blížilo prahu rentability. Kromě toho veškeré možnosti dalšího růstu a dosahování zisku byly mařeny tlakem dumpingového dovozu z ČLR a dovozem, který obcházel opatření (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
(186)
Výrobnímu odvětví Unie se nicméně podařilo udržet, a dokonce o něco zvýšit svůj podíl na smršťujícím se trhu. Zvýšené investice během posuzovaného období (+ 16 %) svědčí o úsilí výrobního odvětví Unie udržet si konkurenceschopnost. To, spolu s nejnovějšími inovacemi výrobního odvětví Unie, popsanými v 248. bodě odůvodnění níže, ukazuje na jeho nosnou vitalitu a ekonomickou životaschopnost.
(187)
Na tomto základě byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla nadále působena podstatná újma ve smyslu článku 3 základního nařízení a zůstalo ve zranitelném stavu.
(188)
Po poskytnutí informací strany s odkazem na případ konzervovaných mandarinek (27) tvrdily, že Komise byla povinna podniknout kroky k nápravě nedostatku určitých informací způsobeného slabou spoluprací ze strany čínských vyvážejících výrobců, a jelikož tak neučinila, Komise porušila své procesní závazky vyplývající ze základního nařízení. Dále tyto strany navrhly použít čínské statistiky vývozu, kde jsou, na rozdíl od statistik Eurostatu, rozepsány hlavní druhy jízdních kol vyvážených na trh EU, anebo požádat vnitrostátní celní orgány největších dovážejících členských států, aby ve smyslu čl. 6 odst. 3 nebo 4 základního nařízení provedly analýzu různých druhů jízdních kol dovážených z ČLR.
(189)
Jak je uvedeno v 19. a 21. bodě odůvodnění, Komise oficiálně informovala o zahájení šetření známé vyvážející výrobce v ČLR, jedno sdružení čínských výrobců a zástupce dotčené země. Komise se obrátila na přibližně 70 čínských společností, které byly útvarům Komise známy již z předchozího šetření, a v pozdější fázi, kdy bylo zahájeno antisubvenční šetření uvedené v 16. bodě odůvodnění výše, Komise určila zhruba 300 dalších čínských vyvážejících výrobců, kteří byli kontaktováni také v souvislosti s tímto prozatímním přezkumem. Zástupci dotčené země byli navíc vyrozuměni při zahájení šetření, že v případě nedostatečné spolupráce ze strany vyvážejících výrobců může Komise založit svá zjištění na dostupných skutečnostech v souladu s článkem 18 základního nařízení. Bylo zdůrazněno, že zjištění založené na dostupných skutečnostech může být pro dotčenou stranu méně příznivé.
(190)
V kauze konzervovaných mandarinek soud analyzoval míru úsilí, které Komise měla vyvinout při získávání příslušných informací pro výpočet běžné hodnoty na základě ceny nebo podle početně zjištěné hodnoty od domácích výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím cestou spolupráce se subjekty na zjištěných potenciálních srovnatelných trzích.
(191)
V tomto šetření je nedostatek informací způsoben rozsáhlou nedostatečnou spoluprací stran, které jsou ve skutečnosti předmětem šetření. Jak je uvedeno v 186. bodě odůvodnění výše, strany byly opakovaně vyzývány ke spolupráci, avšak marně. Proto, na rozdíl od kauzy konzervovaných mandarinek, Komise aktivně a opakovaně usilovala o spolupráci zúčastněných stran. Paralela mezi případem konzervovaných mandarinek a tímto šetřením tedy není podložená.
(192)
Komise vyhodnotila užitečnost jiných zdrojů, včetně čínských vývozních statistik. Byl učiněn závěr, že jiné zdroje nejsou vhodné pro účely tohoto šetření s ohledem na skutečnost, že míra podrobností neumožnila výpočet nových rozpětí. Kromě toho bylo zjištěno, že čínské statistiky nejsou souladné se statistikami Eurostatu, protože například vykazují mnohem vyšší úroveň dovozu než údaje Eurostatu. Navrhované jiné zdroje proto nemohly být použity. Některé strany rovněž navrhovaly, aby Komise spolupracovala s vnitrostátními celními orgány největších dovážejících členských států, které měly provést analýzu různých kategorií výrobků dovážených z ČLR. V odpovědi na tento návrh se Komise domnívá, že, ačkoli je to prakticky nemožné, i kdyby byly takové údaje shromážděny, nemohly by zaplnit informační mezeru způsobenou nedostatečnou spoluprací. Důvodem je to, že zejména hloubka požadované analýzy by nemohla vycházet jednoduše jen z faktur, kde chybí relevantní popis typu výrobku s takovými podrobnostmi, které jsou nezbytné pro smysluplné srovnávání druhů výrobku.
(193)
Několik stran rovněž tvrdilo, že Komise neprovedla analýzu sortimentu dovážených výrobků z ČLR, aby získala objektivní srovnání dovozu s jízdními koly vyrobenými v Unii pro účely objektivního a spravedlivého srovnání při určování újmy způsobené Unii a cenového podbízení. Kromě toho strany uvedly, že Komise odkazovala na údaj o cenovém podbízení zjištěný v předchozím šetření uvedeném v 5. bodu odůvodnění výše, který byl vypočten na základě průměrných cen od Eurostatu bez znalosti skutečné skladby dovozu. Dále se uvádělo, že Komise se vůbec nesnažila stanovit, zda dovážené výrobky byly skutečně srovnatelné s jízdními koly vyrobenými v Unii, a proto je její analýza cenového podbízení u nespolupracujících výrobců chybná. Z těchto důvodů strany tvrdily, že je nutno učinit závěr, že Komise objektivně neposoudila a nepodala odpovídající vysvětlení svého zjištění, že výrobnímu odvětví Unie je nadále působena podstatná újma.
(194)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění, cenové podbízení ze strany spolupracujících vyvážejících výrobců, u nichž byl zjištěn dumping, bylo vypočteno na základě jejich skutečné ověřené vývozní ceny (CIF s dodáním na hranice Unie), a to jak s antidumpingovým clem, tak bez něj, s přihlédnutím k sortimentní skladbě jejich vývozu během období přezkumného šetření. Avšak vzhledem k tomu, že spolupráce čínských vyvážejících výrobců byla velmi slabá a v důsledku toho, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nemohla být zjištění týkající se spolupracujících čínských vyvážejících výrobců považována za reprezentativní pro ČLR jako celek, a úrovně cenového podbízení zjištěné v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu, jak je uveden 3. bodě odůvodnění, nebylo možné změnit.
(195)
Vzhledem k rozsáhlé nedostatečné spolupráci se Komise musela při stanovení celostátního dumpingu, cenového podbízení a úrovně pro odstranění újmy spolehnout na dostupné údaje. V této souvislosti Komise zvážila jiné zdroje informací, které však z důvodů uvedených v 192. až 194. bodě odůvodnění nebylo možné použít. Proto, jelikož neexistuje zjištění v opačném smyslu, celostátní dumping, cenové podbízení a úrovně pro odstranění újmy stanovené v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu, jak je uveden v 3. bodě odůvodnění, byly použity jako referenční pro účely tohoto šetření.
(196)
Potvrzuje se, že v rozporu s tvrzením stran byly jako referenční úrovně použity ty, které byly stanoveny v rámci přezkumu před pozbytím platnosti ukončeného nařízením (ES) č. 1095/2005 uvedeným v 3. bodě odůvodnění výše, a nikoli ty, které byly stanoveny v rámci přezkumu před pozbytím platnosti uzavřeného prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011.
(197)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že Komise neprovedla analýzu údajných chyb vnitrostátních celních orgánů, což zmařilo objektivní srovnání čínských dovozních cen. Je třeba připomenout, že v současném šetření nemohlo být provedeno žádné smysluplné srovnání cen kvůli rozsáhlé nedostatečné spolupráci, a proto se za těchto okolností považuje toto tvrzení za bezpředmětné.
F. TRVALÝ CHARAKTER ZMĚNY OKOLNOSTÍ A PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ DUMPINGU A ÚJMY
1. Dumping
(198)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také zjišťovalo, zda došlo k podstatné změně okolností ohledně dumpingu a újmy a zda lze tyto změny odůvodněně považovat za změny trvalého charakteru.
(199)
Na tři spolupracující čínské vyvážející výrobce se v předchozím šetření vztahovalo zbytkové clo, zatímco v současném šetření jim byly vypočítány individuální celní sazby. Jak je uvedeno v 113. a 115. bodě odůvodnění, všichni tři vyvážející výrobci v ČLR splňují všechny požadavky pro přiznání individuálního zacházení. Neexistují žádné informace ve spisu, které by nasvědčovaly, že situace spolupracujících vyvážejících výrobců by se mohla v dohledné době změnit.
(200)
Šetření kromě toho ukázalo, že čínský systém vývozních kvót, který se používal během pozměňujícího prozatímního přezkumu, vláda ČLR zrušila a jeho opětovné zavedení je nepravděpodobné, zejména také s ohledem na proexportní vládní politiku v odvětví jízdních kol, o níž se pojednává v 203. bodě odůvodnění. Šetření navíc neodhalilo žádný důkaz, že chování těchto tří společností v oblasti vývozních cen se v dohledné době zásadním způsobem změní.
(201)
Proto se má za to, že změněné okolnosti, na jejichž základě byla vypočtena dumpingová rozpětí pro tři spolupracující čínské vyvážející výrobce, mají trvalou povahu.
(202)
Pokud jde o celostátní clo pro ČLR, šetřením nebyly zjištěny žádné změny okolností a navrhuje se zachovat stejnou úroveň cla, jaká byla stanovena v rámci pozměňujícího prozatímního přezkumu.
(203)
Také se zkoumalo, zda již není zapotřebí zachovávat opatření za účelem vyrovnání účinků dumpingu. Podle sdružení čínských výrobců jízdních kol dosáhla celková výroba jízdních kol v ČLR v roce 2011 83 450 000 kusů a vykázala nárůst o 2,3 % ve srovnání s rokem 2010. Kromě toho je čínské výrobní odvětví jízdních kol nadále orientováno na vývoz. V roce 2011 tak ČLR vyvezla 55 720 000 jízdních kol neboli 67 % celkové výroby, což představuje pokles o 4,2 % proti roku 2010. Na domácím trhu se v roce 2011 prodalo přibližně 23 730 000 kusů. Nejdůležitějším výrobním regionem v ČLR je Tianjin, kde se v roce 2011 vyrobila asi polovina celkové produkce. Podle 12. pětiletého plánu rozvoje lehkého a textilního průmyslu v provincii Tianjin jsou nyní v tomto regionu ve výstavbě nové průmyslové parky se specializací na výrobu jízdních kol. Z toho vyplývá, že do roku 2015 by výrobní kapacita jízdních kol v oblasti Tianjin měla odhadem dosáhnout 55 milionů jízdních kol, což představuje zvýšení o 44 % ve srovnání s rokem 2011, přičemž přibližně polovina produkce půjde na vývoz (více než celková spotřeba jízdních kol v Unii v období přezkumného šetření).
(204)
Všechny tři spolupracující společnosti navíc vykázaly míru využití kapacity v období přezkumného šetření 72 % až 81 %. Extrapolací můžeme odhadnout volnou kapacitou čínského výrobního odvětví na více než 25 milionů jízdních kol, což je více než dvojnásobek celkové výroby výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření a o 24 % více než celková spotřeba Unie. Kromě toho, jelikož výroba jízdních kol je náročná na pracovní sílu, zdá se, že v důsledku velmi levné pracovní síly, která je v ČLR k dispozici, jsou čínští výrobci schopni vybudovat nové kapacity poměrně rychle.
(205)
V objemovém vyjádření je trh Unie druhým největším na světě, hned po čínském trhu, díky čemuž je Unie velmi atraktivní, pokud jde o potenciální poptávku.
(206)
Závěry ze šetření zaměřeného na obcházení uložených opatření (viz 14. bod odůvodnění) potvrzují, že trh Unie je i nadále atraktivním trhem pro čínské vyvážející výrobce a že při neexistenci opatření by s velkou pravděpodobností přesměrovali významný objem do Unie.
(207)
Kromě toho i další potenciální vývozní trhy důležité pro ČLR zavedly antidumpingová opatření (Kanada (28)) a tím se snižuje potenciál trhů třetích zemí, které jsou dostupné pro čínský dovoz bez cla.
(208)
Je třeba připomenout, že USA měly v minulosti domácí výrobu jízdních kol a měly zavedena antidumpingová cla vůči ČLR. Avšak po zrušení antidumpingových cel koncem devadesátých let se na trh USA masivně navalil čínský dovoz. Domácí produkce v následujících letech téměř vymizela. V roce 2011 se odhadovalo, že 99 % jízdních kol prodaných v USA bylo z dovozu; 93 % z ČLR a 6 % z Tchaj-wanu. Domácí výroba jízdních kol v USA se odhaduje přibližně na 56 000 kusů ročně při roční spotřebě přibližně 16 milionů jízdních kol. Celkový trh jízdních kol v USA (včetně prodeje jejich součástí a příslušenství) byl v roce 2011 oceňován na 6 miliard USD.
(209)
Závěrem lze konstatovat, že čínské odvětví jízdních kol je orientované na vývoz a preferuje nekalé cenové praktiky na mnoha trzích na celém světě. Kromě toho závěry šetření zaměřeného na obcházení opatření potvrdily trvalý zájem čínských vývozců o trh Unie. Toto chování navíc naznačuje, že pokud by byla opatření zrušena, stal by se trh Unie velmi pravděpodobně cílem levného čínského dovozu za účelem převzetí domácího trhu pod kontrolu. Proto lze dojít k závěru, že zachování opatření je nadále nezbytné k vyrovnání dumpingu.
(210)
Po poskytnutí informací se objevilo tvrzení, že analýza přehlédla to, že růst výroby v ČLR je omezen dostupností pracovních sil a že ČLR přichází o svou výhodu levnějších nákladů práce ve prospěch jiných jihoasijských zemí, které mají uzavřeny preferenční obchodní dohody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci nebylo možné toto tvrzení ověřit, a proto k němu nebylo přihlédnuto.
2. Újma
(211)
Pokud jde o důvody pro zahájení prozatímního přezkumu z moci úřední, šetření zkoumalo následující změny ve struktuře výrobního odvětví jízdních kol EU: i) přechod od kompletního výrobního cyklu k (částečnému) montování s použitím dovážených součástí, ii) změna výše nákladů v důsledku rozšíření, přemisťování a zřizování nových výrobních zařízení ve střední a východní Evropě, iii) spotřebitelským trendům odpovídající změna ve využití suroviny, tj. odklon od oceli a příklon k hliníkovým slitinám. V důsledku zjištění uvedených v 162. bodě odůvodnění popsaný vývoj stále probíhá a má globální charakter, a není proto pravděpodobné, že by se v dohledné době změnil.
(212)
Pokud jde o posouzení pravděpodobnosti pokračování újmy, vzhledem k již tak nestabilní situaci výrobního odvětví Unie, která je popsána v 184. až 187. bodě odůvodnění, je rovněž pravděpodobné, že výrobci v Unii nebudou moci odolat dalšímu cenovému tlaku, který by vyvíjel čínský dumpingový dovoz, a v důsledku toho budou nuceni opustit trh Unie, což povede ke ztrátě zaměstnanosti, investic, technologií a know-how (viz 247. a 248. bod odůvodnění). Lze proto vyvodit závěr, že je pravděpodobné, že újma potrvá i nadále, pokud by byla v tomto případě opatření zrušena.
(213)
Některé strany tvrdily, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována významná újma, neboť z veřejně dostupných informací vyplývá, že jeho finanční situace je dobrá. Je třeba poznamenat, že finanční situace výrobního odvětví Unie je posuzována na základě informací shromážděných a ověřených během šetření od reprezentativního vzorku výrobců v Unii. Toto hodnocení nemůže být nahrazeno veřejně dostupnými informacemi o některých výrobcích v Unii ani v případě, že mají údajně velkou výrobu a hodnotu odbytu. Závěry šetření analyzované v 162. až 187. bodě odůvodnění jsou proto v rozporu s informacemi, které dotyčné strany předložily. Proto byla jejich tvrzení shledána neopodstatněnými.
(214)
Uvádělo se rovněž, že zachování antidumpingových opatření vůči ČLR by bylo diskriminační, jelikož dovoz z dalších třetích zemí, zejména ze Šrí Lanky, je údajně dumpingový a způsobuje újmu, a přitom na dovoz z těchto zemí nejsou uplatňována antidumpingová opatření. V důsledku šetření zaměřeného proti obcházení uložených opatření byla antidumpingová opatření rozšířena na dovoz jízdních kol mimo jiné ze Šrí Lanky. Kromě toho nebyly předloženy důkazy o tom, že skuteční výrobci v dotčené zemi by se dopouštěli dumpingu. Proto bylo tvrzení této zúčastněné strany shledáno neopodstatněným a zamítnuto.
G. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(215)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo prozkoumáno, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, způsobena dotčenými dumpingovými dovozy. Byly rovněž prošetřeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu. Zejména byly analyzovány výsledky šetření zaměřeného proti obcházení uložených opatření.
2. Účinek dumpingového čínského dovozu
(216)
Čínský dovoz klesl v posuzovaném období a představoval v období přezkumného šetření 2,9 % podíl na trhu. Tento relativně nízký a snižující se podíl na trhu je třeba vnímat v kontextu obcházejícího dovozu z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska (viz 223. a 224. bod odůvodnění).
(217)
Jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění, byl učiněn závěr, že dovoz z ČLR se nadále významně cenově podbízí prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, čímž vytváří významný tlak na úroveň cen na trhu Unie.
(218)
Ve stejné době vykazovala většina ukazatelů újmy klesající tendenci, zejména pokud jde o výrobu (-19 %) a objem prodeje (-9 %), kapacitu (-5 %) a využití kapacity (-14 %).
(219)
Ziskovost výrobního odvětví Unie během posuzovaného období klesala a vinou čínského cenového tlaku se výrobní odvětví Unie přiblížilo prahové hodnotě rentability. V důsledku tohoto výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit ceny na ziskovou úroveň, aniž by přišlo o významný tržní podíl.
(220)
Proto byl učiněn závěr, že tlak vyvíjený dovozem jízdních kol za dumpingové ceny měl rozhodující vliv na současnou nestabilní hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(221)
Po poskytnutí informací se objevilo tvrzení, že význam klesající úrovně výroby a využití kapacity nebyl dostatečně zdůvodněn, zejména s ohledem na skutečnost, že pokles výroby prý nemá žádný vliv na ziskovost. Je třeba poznamenat, že všechny prvky újmy jsou pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie důležité, bez ohledu na to, zda mají v konkrétním případě vliv na úroveň ziskovosti. Jak je vysvětleno v 237. bodě odůvodnění, pokles ziskovosti a dalších ukazatelů zisku nebyl způsoben smršťujícím se trhem, ale lze jej přičíst pokračujícímu tlaku čínského dumpingového dovozu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(222)
Tatáž strana také tvrdila, že vývoj podílu čínského dovozu na trhu nebyl dostatečně analyzován, jelikož analýza nevysvětlila prudký pokles dovozu během posuzovaného období. Rovněž bylo namítáno, že analýza příčinných souvislostí nepřihlížela k rostoucím cenovým trendům tohoto vývozu. V reakci na tuto námitku je třeba připomenout, že na klesající objem dovozu z Číny je třeba nahlížet v kontextu závěrů souběžného šetření namířeného proti obcházení předpisů (viz 216. bod odůvodnění výše). Vývoj cen čínského dovozu zjištěný na základě údajů Eurostatu nemá smysl, protože nebere v úvahu vývoj cen dovozu čínských jízdních kol prostřednictvím obcházejících zemí. Z těchto důvodů bylo proto toto tvrzení zamítnuto.
3. Účinek dovozu obcházejícího uložená opatření
(223)
Jak bylo uvedeno v 15. bodě odůvodnění, šetření zaměřené proti obcházení uložených opatření zjistilo obcházení platných opatření vůči ČLR cestou montáže a překládky přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku a Tunisko. Na základě těchto zjištění byl rozdíl mezi objemem dovozu z dotyčných zemí uváděným Eurostatem a objemem vývozu známých skutečných výrobců, tj. těch, kteří splnili podmínky pro osvobození od rozšířených opatření z důvodů uvedených v nařízení (EU) č. 501/2013, považován za dovoz, který obchází platná opatření („obcházející dovoz“).
(224)
V rámci analýzy příčinných souvislostí byl tento dovoz považován za skutečně pocházející z Číny, a proto by měl být zvažován společně s přímým dovozem z Číny. Na tomto základě dosáhl tedy takto zjištěný objem čínského dovozu 1 904 761 kusů v období přezkumného šetření. V roce 2008 činil dovoz 2 321 240 kusů. V roce 2009 klesl na 1 802 101 kusů, tj. o 22 % méně, a v roce 2010 vzrostl na takřka stejnou úroveň jako v roce 2008 a dosáhl 10,6 % podíl na trhu. Nakonec došlo v období přezkumného šetření k poklesu dovozu o 13 %, který tak dosáhl podílu na trhu ve výši 9,5 %. V průběhu posuzovaného období se objem dovozu snížil o 18 %. V souvislosti se smršťujícím se trhem (viz 153. bod odůvodnění) nevedl popsaný pokles objemu dovozu ke značné ztrátě podílu na trhu, neboť tento podíl se během posuzovaného období snížil pouze o 0,8 %. Jelikož není známa sortimentní skladba dovozu z ČLR a obcházejícího dovozu, nemá smysl porovnávat ceny tohoto dovozu s cenami výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
Tabulka 16
Dovoz z ČLR spolu s obcházejícím dovozem z Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska
2008
2009
2010
OPŠ
Objem dovozu (v kusech)
2 321 240
1 802 101
2 194 354
1 904 761
Index (2008 = 100)
100
78
95
82
Podíl na trhu (%)
10,3
8,8
10,6
9,5
Zdroj:
Eurostat
(225)
Po poskytnutí informací některé strany tvrdily, že analýza dopadu obcházejícího dovozu byla nedostatečná, protože vycházela výhradně z účinku na objem, a proto opomenula jakékoli srovnání cen na základě analýzy sortimentu výrobků. Tvrdilo se, že tato chybějící analýza je důsledkem procesní chyby, protože analýza sortimentu výrobků byla opomenuta navzdory spolupráci vyvážejících výrobců z dotčených zemí. Kromě toho se uvádělo, že dovoz z těchto zemí do Unie se týkal levných dětských či jiných jízdních kol, která nekonkurují jízdním kolům vyráběným v Unii. V reakci na tento argument je třeba poznamenat, že analýza sortimentní skladby nemohla být provedena z důvodů uvedených v 192. bodě odůvodnění. Obcházející dovoz tvořily většinou překládky a v těchto případech nebyly dostupné žádné informace o sortimentní skladbě výrobků. A konečně je třeba poznamenat, že podle zjištění výrobci v Unii produkovali výrobky ve všech segmentech; proto bylo tvrzení o údajném nekonkurujícím dovozu dětských a levných jízdních kol shledáno nepodloženým.
4. Účinek jiných činitelů
4.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(226)
Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí dosáhl 6 931 333 kusů v období přezkumného šetření. Tato úroveň dovozu odráží malý nárůst o 1 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vzhledem k poklesu spotřeby v Unii si dovoz z jiných třetích zemí v podstatě zachoval podíl na trhu, který v období přezkumného šetření činil 34 %.
(228)
Tchaj-wan zůstal hlavní vyvážející zemí do Evropské unie s relativně konstantním podílem na trhu během posuzovaného období, který představoval 14 % spotřeby Unie během období přezkumného šetření.
(229)
Thajsko je druhým největším dovozcem do Unie. Jeho podíl na trhu se snížil o 2 procentní body během posuzovaného období, tj. klesl ze 7 % v roce 2008 na 5 % v období přezkumného šetření.
(230)
Jak je ovšem konstatováno v 157. bodě odůvodnění, ceny sledované Eurostatem nezohledňují rozdíly ve skladbě sortimentu mezi jednotlivými zeměmi, a proto uvádíme jen indexy udávající cenové trendy. Jelikož sortimentní skladba dovozu z dalších třetích zemí není známa, nemá smysl porovnávat ceny tohoto dovozu s cenami výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(231)
Je však třeba poznamenat, že pouze dovoz z Tchaj-wanu převyšuje objem čínského dovozu (se zahrnutím obcházejícího dovozu). V tomto ohledu je třeba poznamenat, že dovoz jízdních kol z Tchaj-wanu je obvykle určen pro dražší segment trhu a že o opaku nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že tento dovoz nelze považovat za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(232)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dovoz z ostatních třetích zemí se uskutečňoval za nižší ceny než čínský dovoz, a proto čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Toto tvrzení nemohlo být přijato, protože průměrné dovozní ceny nemohly být stanoveny podle údajů Eurostatu z důvodů uvedených v 157. bodě odůvodnění, a proto na tomto základě nemohly být učiněny žádné závěry.
(233)
Další zúčastněná strana tvrdila, že dovoz ze třetích zemí, na který se od 1. ledna 2011 vztahuje systém všeobecných celních preferencí (GSP), se podle očekávání zvýší (Kambodža a Bangladéš). Dopad na dovozní ceny a množství a účinek na trh Unie však nelze hodnotit předem. Kromě toho nebyly k dispozici žádné informace o schopnosti těchto zemí zvýšit výrobní kapacitu a objem prodeje na trhu Unie. Proto na tomto základě nelze vyvodit žádný spolehlivý závěr a toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(234)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že nebyla věnována dostatečná pozornost analýze dopadu dovozu z třetích zemí, které mají uzavřené preferenční obchodní dohody, neboť objem dovozu z těchto zemí byl údajně významný v porovnání s čínským dovozem a někdy také za výrazně nižší ceny. V této souvislosti je třeba připomenout, že ČLR je druhým největším dovozcem do Unie. Dovoz z jiných třetích zemí byl ve všech případech nižší než objem dovozu čínských jízdních kol. Proti těmto zemím rovněž nebylo vzneseno obvinění z dumpingu. Proto se dospělo k závěru, že dovoz z těchto zemí nemohl mít tak velký vliv, aby přerušil prokázanou příčinnou souvislost mezi velkým objemem dumpingového dovozu z ČLR, který se časově shodoval s přetrvávající podstatnou újmou výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů bylo toto tvrzení zamítnuto.
Tabulka 17
Dovoz z jiných třetích zemí (29)
2008
2009
2010
OPŠ
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Kusy
Podíl na trhu
Cena v
EUR/ks
Tchaj-wan
3 428 043
15 %
2 949 433
14 %
3 458 448
17 %
2 864 114
14 %
Index
100
100
100
86
94
126
101
110
125
84
93
151
Thajsko
1 522 209
7 %
1 384 410
7 %
1 234 123
6 %
993 952
5 %
Index
100
100
100
91
99
118
81
88
114
65
73
113
Ostatní
2 746 124
12 %
66
2 838 962
14 %
73
2 847 164
14 %
80
3 077 535
15 %
80
Index
100
100
100
103
113
111
104
113
122
112
125
121
Celkem
7 696 376
34 %
99
7 172 805
35 %
116
7 539 735
36 %
122
6 935 601
34 %
132
Index
100
100
100
93
102
118
98
106
124
90
101
134
Zdroj:
Eurostat
4.2 Vývoj spotřeby
(235)
Jak je uvedeno v 153. bodě odůvodnění, od roku 2008 do období přezkumného šetření se spotřeba snížila o 10 %. Výrobní odvětví Unie si však udrželo, ba dokonce mírně zvýšilo svůj podíl na trhu (viz 168. bod odůvodnění). Proto smršťující se trh nemůže být příčinou újmy.
4.3 Hospodářská krize a klimatické podmínky
(236)
Některé strany tvrdily, že na nákupním chování spotřebitelů se v průběhu posuzovaného období negativně podepsaly převažující nepříznivé ekonomické podmínky v Unii. Uvádělo se rovněž, že špatné povětrnostní podmínky v Unii v roce 2011 měly přinejmenším částečný vliv na situaci výrobního odvětví Unie. Tyto faktory údajně způsobily celkový pokles spotřeby jízdních kol v Unii.
(237)
Šetření skutečně odhalilo pokles spotřeby Unie během posuzovaného období. Jak je však uvedeno v 234. bodě odůvodnění, smršťování trhu nelze považovat za zdroj újmy.
(238)
Tyto zúčastněné strany také tvrdily, že výroba a zaměstnanost poklesly pouze v reakci na vývoj spotřeby, a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Jelikož však odvětví jízdních kol nemá vysoké fixní náklady, neměl pokles výroby dopad na ziskovost výrobního odvětví jízdních kol v Unii. Pokud jde o zaměstnanost, je to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie. V každém případě tento vývoj nevysvětluje negativní trendy ostatních ukazatelů újmy.
4.4 Nedumpingový dovoz
(239)
Nedumpingový dovoz jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce představoval zanedbatelné množství, tj. téměř 0 % celkového dovozu z ČLR, a tudíž nemohl mít zřetelný účinek na situaci výrobního odvětví Unie.
4.5 Elektrická jízdní kola
(240)
Bylo namítáno, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil vývoj elektrických jízdních kol, která údajně nahrazovala dotčený výrobek. Vývoj elektrokol je však velmi nový a během období přezkumného šetření měl objem jejich prodeje jen marginální význam. Proto nemohla mít žádný vliv na situaci výrobního odvětví Unie.
4.6 Účinek strukturálních změn
(241)
Po poskytnutí informací jedna strana namítala, že Komise v rámci své analýzy újmy a příčinných souvislostí neprovedla analýzu dopadu uznaných strukturálních změn trhu a výrobního odvětví Unie. Například bylo tvrzeno, že Komise se ve své analýze výrobních nákladů nezabývala dopadem přesunu výroby do východoevropských zemí. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že analýza trvalé povahy změn byla provedena (viz 162. bod odůvodnění) a byl učiněn závěr, že tyto změny jsou trvalé povahy (viz 211. bod odůvodnění). Z tohoto důvodu byla provedena nová analýza újmy na základě vzorku výrobců v Unii, kteří byli vybráni tak, aby odráželi strukturální změny. Má se proto za to, že dopad těchto změn byl v rámci analýzy újmy a příčinných souvislostí řádně zohledněn. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
4.7 Závěr
(242)
Navzdory klesající spotřebě Unie bylo zjištěno, že na trh Unie se dostává značný objem přímého nebo obcházejícího dumpingového dovozu čínských jízdních kol. Poměrně stabilní a významný tržní podíl tohoto dovozu v posuzovaném období se časově shodoval s obdobím přetrvávající hospodářské zranitelnosti výrobního odvětví Unie (viz 184. až 187. bod odůvodnění). Dochází se proto k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR (přímý a obcházející) a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(243)
Byly zváženy další faktory, jako je dopad dovozu z ostatních třetích zemí, vývoj spotřeby, hospodářská krize a klimatické podmínky, nedumpingový dovoz, rozvoj elektrických jízdních kol. Žádný z těchto faktorů nebyl shledán dostatečně významný k tomu, aby přerušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Číny a způsobenou podstatnou újmou.
(244)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
H. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(245)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo přezkoumáno, zda, a to i přes závěr o dumpingu působícím újmu, neexistují přesvědčivé důvody pro jednoznačný závěr, že by nebylo v zájmu Unie uložit antidumpingová opatření vůči dovozu z ČLR v sazbách stanovených níže (viz 279. bod odůvodnění).
(246)
Je nutno připomenout, že v původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Skutečnost, že současné šetření je prozatímním přezkumem podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, tedy analýzou situace, ve které jsou antidumpingová opatření již zavedena, umožňuje navíc zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany dotčené současnými antidumpingovými opatřeními.
(247)
Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení různých dotčených zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Unie, výrobců součástí jízdních kol, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(248)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví je stále nestabilní. Vzhledem ke značnému objemu dumpingového dovozu z ČLR a pravděpodobnému pokračování dumpingu a újmy je velmi pravděpodobné, že by výroba v Unii zanikla, pokud by byla opatření zrušena.
(249)
Výrobní odvětví Unie významně přispívá k technologickým inovacím a produkuje „spin-off“ výrobky, jako jsou např. nedávno vyvinutá motorizovaná dvoukolová vozítka (Segway) a elektrokola, které by bez výrobního odvětví v Unii nebyly ekonomicky rentabilní. Výrobní odvětví Unie navíc přispívá k plnění cílů v oblasti životního prostředí, jako je ekologizace dopravy a snižování emisí uhlíku.
(250)
Výrobní odvětví Unie je rovněž hybnou silou pro související odvětví, jako je výroba součástí jízdních kol, příslušenství jízdních kol a související služby. Celkově výrobní odvětví Unie vytváří na trhu Unie přímo i nepřímo 60 000 až 70 000 pracovních míst.
(251)
Výrobní odvětví Unie se pustilo do restrukturalizace, investovalo do inovací a tyto investice by se ztratily, pokud by výrobní odvětví Unie zaniklo. Naopak při zavedených opatřeních by bylo výrobní odvětví Unie schopno udržet, nebo dokonce zvýšit objem prodeje a tím dosáhnout potřebné návratnosti investic, která by mu umožnila nadále investovat do nových technologií a inovací.
(252)
Vzhledem k závěrům o situaci výrobního odvětví Unie, které jsou uvedeny v 184. až 187. bodě odůvodnění, lze očekávat, že bez opatření by se finanční situace výrobního odvětví Unie pravděpodobně výrazně zhoršila a v konečném důsledku by hrozilo riziko ukončení výroby. Proto jsou antidumpingová opatření v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem výrobců součástí jízdních kol
(253)
Během šetření se přihlásila evropská asociace výrobců součástí a příslušenství pro jízdní kola (COLIPED). Asociace COLIPED poskytla informace, že v Unii existuje přibližně 370 společností, které dodávají díly výrobcům jízdních kol a které zaměstnávají přibližně 16 000 osob. Dodavatelské odvětví je závislé na zachování výroby jízdních kol v Unii.
(254)
Pro opatření se vyslovilo 53 výrobců součástí jízdních kol. Tito výrobci představují 39 % z 1,2 miliardy EUR celkového odhadovaného obratu výrobního odvětví součástí jízdních kol. Výrobci součástí pro jízdní kola těží z rozšíření stávajících opatření na základní součásti jízdních kol (viz 1. bod odůvodnění). Stávající osvobození od cla (viz 1. bod odůvodnění) podněcuje místní výrobu součástí jízdních kol, a to omezením obsahu použitých čínských dílů jízdních kol na méně než 60 % celkové hodnoty. V důsledku zavedených opatření bylo výrobní odvětví Unie schopno rozvinout a investovat do nových projektů zaměřených na obnovení výroby některých základních součástí v Unii.
(255)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že bez opatření a po očekávaném uzavření výroby jízdních kol v Unii by negativní důsledky pocítilo i výrobní odvětví součástí jízdních kol v Unii, protože by přišlo o své odběratele. Vyvozuje se proto závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví součástí jízdních kol.
4. Zájem uživatelů a spotřebitelů
(256)
Evropská cyklistická federace (ECF), zastřešující organizace národních cyklistických sdružení v Evropě, podpořila pokračování platných antidumpingových opatření. ECF tvrdí, že místní výroba je v zájmu spotřebitelů, neboť zajišťuje jakost a bezpečnost, jakož i specializované služby zákazníkům.
(257)
ECF tvrdí, že zvýšení dovozu z ČLR by mělo negativní dopad na vysoce kvalitní bezpečnostní normy v Unii na úkor spotřebitele.
(258)
Dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům se odhaduje jako nevýznamný, jelikož většina výrobců jízdních kol v Unii působí v režimu osvobození vzhledem k tomu, že základní součásti jízdních kol lze dovážet z ČLR bezcelně až do výše 60 % celkové hodnoty použitých součástí.
(259)
Je třeba připomenout, že v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dopad opatření na uživatele není významný. Jízdní kola z ČLR, stejně jako ze zemí bez opatření, jsou dodávána navzdory existenci opatření. Proto se dospělo k závěru, že antidumpingová opatření nemají významný nepříznivý dopad na uživatele v Unii.
(260)
Po poskytnutí informací jedna ze stran namítala, že analýza nebere v úvahu negativní dopad opatření na uživatele v podobě dodatečných nákladů vznikajících v důsledku opatření. Je třeba poznamenat, že ECF, která zastupuje spotřebitele, se vyslovila pro podporu opatření z důvodu kvality a bezpečnosti (viz 255. bod odůvodnění). Také díky systému osvobození již spotřebitelé využívají snížené ceny některých součástí jízdních kol (viz 257. bod odůvodnění). Toto tvrzení bylo proto shledáno nepodloženým.
5. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(261)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, v šetření nespolupracoval. Proto nebylo možné posoudit dopad opatření v průběhu období přezkumného šetření. Rovněž je třeba připomenout, že účelem antidumpingových opatření není bránit dovozu, nýbrž obnovit spravedlivý obchod a zajistit, aby se dovoz neuskutečňoval za dumpingové ceny způsobující újmu.
(262)
Je třeba připomenout, že existují další zdroje dovozu a přibližně 45 % spotřeby jízdních kol jsou vlastně dovezená jízdní kola.
(263)
Jelikož dovoz se spravedlivými cenami bude mít nadále přístup na trh Unie a dovoz z třetích zemí bude rovněž pokračovat, je pravděpodobné, že tradiční předmět podnikání dovozců bude pokračovat, i kdyby byla zachována antidumpingová opatření vůči ČLR. Pozměněná antidumpingová opatření u třech spolupracujících vyvážejících výrobců by zvýšila možnosti dovozu z ČLR v 0 % nebo snížené sazbě. Proto se dospělo k závěru, že antidumpingová opatření nemají významný dopad na dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení.
6. Účinnost opatření
(264)
Jedna strana tvrdila, že opatření by nebyla účinná vzhledem k tomu, že újma pro výrobní odvětví Unie nadále přetrvává i po téměř 20 letech platnosti antidumpingových opatření. Je třeba poznamenat, že navzdory platným opatřením bylo potvrzeno, že čínští vyvážející výrobci obcházeli opatření prostřednictvím jiných třetích zemí, což zčásti vysvětluje situaci výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Tento argument se proto zamítá.
(265)
Po poskytnutí informací některé strany uvedly, že opatření, která existují již více než dvacet tři let, nejsou odůvodněná právními ani obchodněpolitickými důvody. V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že doba trvání opatření není nijak omezena, jestliže jsou splněny podmínky pro jejich uložení nebo zachování. Také v daném případě jsou opatření oprávněná, jelikož zjištění potvrdila existenci dumpingu působícího újmu. Kromě toho situaci výrobního odvětví Unie dále zhoršuje obcházení. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7. Závěr
(266)
Zachování opatření na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie a dodavatelů součástí jízdních kol v Unii. Umožní výrobnímu odvětví Unie růst a zlepšit svou finanční situaci způsobenou dumpingovým dovozem. Dovozci by navíc nebyli významně postiženi, protože jízdní kola z ČLR a ostatních třetích zemí za přiměřené ceny by byla i nadále dostupná na trhu. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie široce využívá stávající režim osvobození, byl vyvozen závěr, že stávající opatření nemají významný negativní dopad na uživatele/spotřebitele. Naproti tomu, pokud by opatření byla zrušena, výrobci jízdních kol v Unii by pravděpodobně zavřeli výrobu, což by ohrozilo rovněž existenci výrobců součástí jízdních kol v Unii.
(267)
S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření v sazbách uvedených v 279. bodu odůvodnění na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
I. NAVRHOVANÁ CLA
1. Úroveň pro odstranění újmy
(268)
S ohledem na závěry ohledně dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie, platná opatření, která byla uložena prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, by měla být zachována s výjimkou případů uvedených níže.
(269)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobcům v Unii.
(270)
Úroveň uložených opatření by měla být dostatečná, aby odstranila újmu způsobenou tímto dovozem bez překročení zjištěného dumpingového rozpětí. Při výpočtu hodnoty cla potřebné k odstranění účinků dumpingu působícího újmu bylo vzato v úvahu, že jakékoli opatření by mělo umožnit výrobnímu odvětví Unie, aby pokrylo své výrobní náklady a celkově získalo zisk před zdaněním, jehož by výrobní odvětví tohoto typu přiměřeně dosáhlo v odvětví s běžnými podmínkami hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, prodejem obdobného výrobku v Unii. Ziskové rozpětí před zdaněním použité k tomuto výpočtu činilo 8 % obratu z prodeje jízdních kol. Jde o stejné rozpětí jako při předchozím šetření, protože nebylo zjištěno nic, co by nasvědčovalo potřebě tento podíl změnit.
(271)
Vzhledem k tomu, že spolupráce ze strany ČLR byla velmi slabá, jak je uvedeno v 22. a 24. bodě odůvodnění, nelze zjištění u spolupracujících společností považovat za reprezentativní pro celou zemi. V důsledku toho se celostátní rozpětí újmy beze změny zachovává tak, jak je stanoveno nařízením (ES) č. 1095/2005.
(272)
Pro dva spolupracující vývozce, u nichž byl zjištěn dumping, byla rozpětí újmy stanovena na základě jejich vlastních vývozních cen ve srovnání, na stejné úrovni obchodu, s neškodnými cenami odpovídajícího druhu výrobku výrobního odvětví Unie. Pro třetí společnost nebylo vypočteno rozpětí újmy, protože u ní dumping zjištěn nebyl. Pro společnost Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd. nebylo zjištěno rozpětí újmy. U společnosti Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd. však bylo zjištěno rozpětí újmy mnohem vyšší než dumpingové rozpětí.
(273)
Po poskytnutí informací jedna ze stran namítala, že 8 % cílový zisk byl stanoven v tržních podmínkách, které neodpovídají současné situaci, a že Komise nebyla schopna poskytnout odpovídající odůvodnění toho, proč je i nadále opodstatněný cílový zisk stanovený v předchozím šetření uvedeném v 5. bodu odůvodnění. Je třeba poznamenat, že v rámci stávajícího přezkumu nebylo zjištěno, že by se míra cílového zisku měla změnit. Dotyčná strana neposkytla žádný podložený výpočet alternativní úrovně cílového zisku, který se má použít. Tento argument se proto zamítá.
2. Konečná opatření
(274)
Co se týká tří spolupracujících čínských vyvážejících skupin, byly stanoveny individuální sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto skupin zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených uvedenými skupinami, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou skupinou, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se skupinami konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(275)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být adresovány Komisi (30) bezodkladně se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakoukoli změnu činností společnosti spojených s výrobou, prodejem na domácím trhu a vývozem související např. se změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(276)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období přezkumného šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(277)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se považuje za potřebné přijmout v tomto případě zvláštní opatření s cílem zajistit řádné použití těchto antidumpingových cel. Mezi tato zvláštní opatření patří: předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovozy, k nimž není přiložena taková faktura, podléhají zbytkovému antidumpingovému clu, které platí pro všechny ostatní vývozce.
(278)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení uložených opatření. V rámci tohoto šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(279)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení jsou celní sazby pro spolupracující vývozce stanoveny na úrovni dostatečné k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Pro společnosti Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd a Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd, vycházejí celní sazby z dumpingových rozpětí zjištěných při šetření, neboť byly nižší než rozpětí újmy. Pro společnost Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd. bylo rozpětí újmy nižší než dumpingové rozpětí, a proto je clo stanovené na úrovni rozpětí újmy.
(280)
Individuální celní sazby vypočtené pro období přezkumného šetření by měly být stanoveny takto:
Společnost
Konečné clo
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
Všechny ostatní společnosti
48,5 %
(281)
Je třeba poznamenat, že podle čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 71/97 se antidumpingové clo ve výši 48,5 % uložené tímto nařízením pro všechny ostatní společnosti (viz 279. bod odůvodnění) vztahuje rovněž na dovoz podstatných součástí jízdních kol pocházejících z ČLR podle jejich definice v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 71/97,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek) bez motoru, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kódy TARIC 8712007091 a 8712007099), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Konečné clo
Doplňkový kód TARIC
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
B772
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
B773
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
B774
Všechny ostatní společnosti
48,5 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na všechny ostatní společnosti.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Rozšíření antidumpingového cla uloženého na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě nařízení (ES) č. 71/97 se ponechává v platnosti.
Konečné antidumpingové clo uvedené v čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 71/97 je antidumpingové clo platné pro „všechny ostatní společnosti“ uložené v čl. 1 odst. 2.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.
REGLAMENTO (UE) No 502/2013 DEL CONSEJO
de 29 de mayo de 2013
que modifica el Reglamento de Ejecución (UE) no 990/2011 por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de bicicletas originarias de la República Popular China, tras una reconsideración provisional en virtud del artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1225/2009
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) (en lo sucesivo, «el Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 11, apartados 3, 5 y 6,
Vista la propuesta presentada por la Comisión Europea previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Medidas en vigor
(1)
Mediante el Reglamento (CEE) no 2474/93 (2), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo del 30,6 % sobre las importaciones de bicicletas originarias de la República Popular China (en lo sucesivo, «la RPC» o «el país afectado») (en lo sucesivo, «la investigación original»). A raíz de una investigación antielusión de conformidad con el artículo 13 del Reglamento de base, dicho derecho fue ampliado por el Reglamento (CE) no 71/97 del Consejo (3) a las importaciones de determinadas piezas de bicicletas originarias de la RPC. Además, se decidió crear un «sistema de exenciones» sobre la base del artículo 13, apartado 2, del Reglamento de base. Los detalles del sistema se establecen en el Reglamento (CE) no 88/97 de la Comisión (4). Con el fin de obtener una exención del derecho ampliado, los fabricantes de bicicletas de la Unión han de respetar las condiciones establecidas en el artículo 13, apartado 2, del Reglamento de base, es decir, que las piezas de bicicletas originarias de China deben representar menos del 60 % del producto montado, o que el valor añadido conjunto de las piezas utilizadas durante la operación de montaje sea superior al 25 % del coste de producción. Hasta la fecha, se han concedido más de 250 exenciones.
(2)
Tras una reconsideración por expiración de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 1524/2000 (5), decidió que las medidas anteriormente mencionadas debían mantenerse.
(3)
Tras una reconsideración provisional de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 1095/2005 (6), decidió aumentar el derecho antidumping en vigor al 48,5 %.
(4)
Tras una reconsideración de las medidas antielusión de conformidad con el artículo 13, apartado 4, y el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 171/2008 (7), decidió mantener la ampliación del derecho antidumping impuesto a las importaciones de bicicletas originarias de la RPC a las importaciones de determinadas piezas de bicicletas originarias de la RPC.
(5)
Tras una investigación de reconsideración por expiración de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 990/2011 (8) (en lo sucesivo, «la investigación previa») decidió que las medidas anteriormente mencionadas debían mantenerse.
2. Apertura de oficio
(6)
A consecuencia de la reconsideración por expiración, que concluyó en octubre de 2011, las pruebas a disposición de la Comisión indicaban que, en lo relativo al dumping y al perjuicio, las circunstancias por las que se impusieron las actuales medidas podrían haber cambiado y esos cambios podrían ser de naturaleza duradera.
(7)
Los indicios razonables de que disponía la Comisión indicaban que, en enero de 2011, se abolió el régimen de cuotas de exportación que se aplicaba a los fabricantes de bicicletas de la RPC y que dificultaba la concesión del trato de economía de mercado a los productores exportadores en la reconsideración provisional de modificación.
(8)
Además, se han producido cambios en la estructura de la industria de la Unión. En particular, varios productores de la Unión han pasado de un ciclo de producción completo a realizar operaciones de montaje (parcial) utilizando piezas importadas.
(9)
Por otra parte, como consecuencia de las ampliaciones de la Unión Europea de 2004 y 2007, un número significativo de productores se han incorporado a la industria de la bicicleta de la Unión. Por otra parte, varios productores que habían formado parte de la industria de la Unión antes de las dos ampliaciones trasladaron sus instalaciones de producción, o crearon nuevas instalaciones, en los nuevos Estados miembros. En consecuencia, el nivel de costes de la industria de la Unión podría haber cambiado.
(10)
Por último, el actual nivel de eliminación del perjuicio se ha calculado a partir de bicicletas fabricadas con acero, mientras que se observa que, en la actualidad, la mayor parte de las bicicletas están fabricadas con aleaciones de aluminio.
(11)
Todas estas circunstancias parecen ser de naturaleza duradera y, por tanto, justifican la necesidad de reevaluar las conclusiones sobre el perjuicio y el dumping.
(12)
Además, el número de empresas que se benefician del sistema de exenciones está creciendo rápidamente, sin que se haya adaptado el sistema desde su introducción en 1997. Por otra parte, el sistema de seguimiento de las importaciones de piezas exentas de las medidas antidumping se ha vuelto muy complejo y oneroso, lo que podría poner en peligro su eficacia.
(13)
Habiendo determinado, previa consulta al Comité consultivo, que existían suficientes indicios razonables para la apertura de una investigación de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, la Comisión comunicó, mediante un anuncio (en lo sucesivo, «el anuncio de inicio») (9), publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea el 9 de marzo de 2012, el inicio, de oficio, de una reconsideración provisional de las medidas antidumping aplicables a las importaciones de bicicletas originarias de la RPC.
3. Investigación paralela antielusión
(14)
El 25 de septiembre de 2012, mediante el Reglamento (UE) no 875/2012 (10) la Comisión inició una investigación sobre la posible elusión de las medidas antidumping impuestas por el Reglamento de Ejecución (UE) no 990/2011 sobre las importaciones de bicicletas originarias de la RPC mediante importaciones de bicicletas procedentes de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez, hayan sido o no declaradas originarias de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez, y sometiendo a registro dichas importaciones (en lo sucesivo, «la investigación antielusión»).
(15)
En mayo de 2013, el Consejo, mediante el Reglamento (UE) no 501/2013 (11) (en lo sucesivo, «el Reglamento antielusión») amplió las medidas antidumping aplicables a las importaciones de bicicletas originarias de la RPC a las importaciones de bicicletas procedentes de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez, hayan sido o no declaradas originarias de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez, al constatarse que dichas importaciones eludían las medidas a través del tránsito y/o de operaciones de montaje en el sentido del artículo 13, apartados 1 y 2, del Reglamento de base.
4. Investigación paralela antisubvenciones
(16)
El 27 de abril de 2012, la Comisión anunció en el Diario Oficial de la Unión Europea (12) el inicio de un procedimiento antisubvención en lo concerniente a las importaciones a la Unión de bicicletas originarias de la RPC («investigación antisubvención»).
(17)
En noviembre de 2012, mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (13), la Comisión comunicó que las conclusiones de la investigación antielusión podían utilizarse en la investigación antisubvenciones mencionada en los considerandos 14 y 15.
(18)
En mayo de 2013, mediante la Decisión 2013/227/UE (14) la Comisión dio por concluida la investigación antisubvención sin imponer medidas.
5. Partes afectadas por la investigación
(19)
La Comisión notificó oficialmente la apertura de la investigación a los productores conocidos de la Unión, a las asociaciones de productores de la Unión conocidas, a los productores exportadores conocidos de la RPC y a una asociación de productores chinos, a los representantes del país afectado, a los importadores y asociaciones de productores conocidos, a los productores de piezas de bicicletas conocidos de la Unión y sus asociaciones, y a una asociación conocida de usuarios. Se dio a las partes interesadas la oportunidad de presentar sus opiniones por escrito y de solicitar ser oídas en el plazo establecido en el anuncio de inicio.
(20)
Teniendo en cuenta el número elevado de productores exportadores, productores de la Unión e importadores no vinculados, en el anuncio de inicio se previó la posibilidad de recurrir al muestreo, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 17 del Reglamento de base. Para que la Comisión pudiera decidir si era necesario un muestreo y, en ese caso, seleccionar muestras, se pidió a todos los productores exportadores y a su asociación conocida, a todos los productores de la Unión y a los importadores no vinculados que se dieran a conocer a la Comisión y proporcionasen, según lo especificado en el anuncio de inicio, información básica sobre sus actividades relacionadas con el producto afectado durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2011 y el 31 de diciembre de 2011.
(21)
Dado que los representantes del país afectado no se presentaron al inicio de la investigación, la Comisión se puso en contacto con aproximadamente 70 empresas chinas ya conocidas por los servicios de la Comisión a raíz de la investigación anterior. En una fase posterior, cuando se inició la investigación antisubvenciones mencionada en el considerando 16, la Comisión identificó a aproximadamente otros 300 productores exportadores chinos, con los cuales también se puso en contacto en el marco de la reconsideración provisional.
(22)
A pesar de los esfuerzos de la Comisión para obtener cooperación, solo se manifestaron ocho grupos de productores exportadores, de los cuales solo cuatro declararon haber exportado a la Unión durante el período de investigación de reconsideración (en lo sucesivo, «PIR») definido en el considerando 37, lo cual representa menos del 4 % del total de las importaciones totales de bicicletas procedentes de la RPC durante el PIR.
(23)
Teniendo esto en cuenta, se decidió que el muestreo no era necesario para los productores exportadores en la RPC.
(24)
Como se indica en los considerandos 63 a 64 y 131, para un grupo de exportadores chinos, Giant China, la aplicación del artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base estaba justificada. Por consiguiente, la cooperación de los productores exportadores chinos disminuyó aún más.
(25)
Como se explica en los considerandos 32 a 35, se seleccionó una muestra de productores de la Unión.
(26)
Como se explica en el considerando 36, se decidió que el muestreo no era necesario para los importadores no vinculados.
(27)
La Comisión envió un cuestionario a todas las partes notoriamente afectadas y a todas las demás partes que lo solicitaron en los plazos establecidos en el anuncio de inicio, a saber, los productores de la Unión incluidos en la muestra, los productores exportadores que cooperaron en la RPC, los importadores no vinculados que se dieron a conocer, como se describe en el considerando 36, y los fabricantes de piezas de bicicletas de la Unión conocidos.
(28)
La Comisión recibió las respuestas al cuestionario y otras observaciones por parte de cuatro grupos de productores exportadores chinos y de sus representantes, de ocho productores de la Unión incluidos en la muestra, de una asociación de usuarios y de ocho asociaciones de productores de la Unión, de 53 fabricantes de piezas de bicicletas y de una asociación de fabricantes de piezas de bicicleta. Ninguno de los importadores no vinculados contactados respondió al cuestionario.
(29)
La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria para la determinación de la existencia de dumping, del perjuicio derivado, de la relación causal y del interés de la Unión, y llevó a cabo inspecciones en las instalaciones de las siguientes empresas:
a)
Productores de bicicletas en la Unión
-
Accell Hunland, Hungría
-
Decathlon RGVS, Portugal
-
Denver srl, Italia
-
SC Eurosport DHS, Rumanía
-
Koninklijke Gazelle, Países Bajos
-
Maxcom Ltd, Bulgaria
-
MIFA, Alemania
-
Sprick Rowery, Polonia
b)
Productores de piezas de bicicleta en la Unión
-
Chimsport, Rumanía
-
Telai Olagnero, Italia
c)
Productores exportadores de la RPC
-
Ideal (Dong Guan) Bike Co.,
-
Oyama Bicycles (Taicang) Co.,
-
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co.,
(30)
Habida cuenta de la necesidad de establecer un valor normal para los productores exportadores de la RPC a los que tal vez no se concediera el TEM, se llevó a cabo una inspección para determinar el valor normal con arreglo a los datos de un país análogo en los locales de las siguientes empresas:
-
Distribuidora de Bicicletas Benotto, SA DE C.V., México City, México,
-
Bicicletas Magistroni, Ciudad de México, México,
-
Bicicletas Mercurio SA DE CV, San Luis Potosí, México.
(31)
Tras la comunicación de los principales hechos y consideraciones («la comunicación»), algunas partes alegaron que el período concedido para que las partes presentaran observaciones era inadecuado. A este respecto, cabe señalar que se concedió a las partes tiempo suficiente para presentar observaciones, de conformidad con el artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base. Por tanto, se desestimó esa alegación.
6. Muestreo de los productores de la Unión
(32)
En el anuncio de inicio, la Comisión comunicó que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. La muestra se componía de ocho empresas, entre más de 380 productores de la Unión conocidos antes de iniciar la investigación, que fueron seleccionadas en particular sobre la base del mayor volumen representativo de producción y de ventas, que podía razonablemente investigarse en el tiempo disponible y teniendo en cuenta su distribución geográfica. La muestra incluía a los mayores países productores, clasificados según su volumen de producción. Para cada uno de estos países, las empresas incluidas en la muestra eran de las más representativas de los productores que cooperaron. La muestra también incluía a entidades procedentes de los mayores grupos que cooperaron. En este caso se prestó especial atención a incluir en la muestra un número igual de empresas de los antiguos y de los nuevos Estados miembros.
(33)
La muestra representaba aproximadamente el 25 % del total de la producción estimada y de las ventas estimadas de la Unión durante el PIR. Se invitó a las partes interesadas a consultar el expediente y a efectuar observaciones sobre la idoneidad de esta elección en el plazo de quince días a partir de la fecha de publicación del anuncio de inicio. Se concedió la oportunidad de ser oídas a todas las partes interesadas que lo solicitaron y que demostraron la existencia de razones específicas para ello.
(34)
Algunas partes interesadas plantearon objeciones en relación con la muestra de productores de la Unión. Alegaron que: i) la muestra provisional no incluía a todas las personas jurídicas que constituyen la entidad económica íntegra que fabrica el producto, sino solo a determinadas personas jurídicas pertenecientes a grupos de empresas vinculadas, y ii) que la propuesta incluía a una empresa que había funcionando recientemente con pérdidas, mientras que los productores de la Unión tenían una situación próspera durante ese período. Además, se alegó que dichas pérdidas no estaban relacionadas con el producto afectado.
(35)
Estos argumentos se rechazaron por los siguientes motivos: i) Se observó que las entidades pertenecientes a grupos de mayores dimensiones operaban independientemente de otras filiales del mismo grupo consideradas representativas de la industria de la Unión y, por tanto, no era necesario investigar a todo el grupo sobre una base consolidada. ii) La parte interesada no justificó su alegación de que la empresa seleccionada para la muestra y que supuestamente había registrado pérdidas no era representativa de la industria de la Unión. Por último, si bien la muestra seleccionada debería ser representativa de la industria de la Unión, las empresas seleccionadas no necesariamente tienen que ser homogéneas. Por tanto, la alegación de esta parte se rechazó.
7. Muestreo de importadores no vinculados
(36)
El muestreo de los importadores no vinculados también estaba previsto en el anuncio de inicio. Al iniciarse la investigación, se estableció contacto con todos los importadores no vinculados conocidos. Dado el escaso número de respuestas recibidas en el marco de la realización del muestreo, no se seleccionó ninguna muestra. Se invitó a cooperar a todos los importadores no vinculados que se presentaron y a tal fin se les remitió un cuestionario. Ninguno de los importadores no vinculados respondió al cuestionario ni cooperó en la presente investigación.
8. Período de investigación
(37)
La investigación sobre el dumping y el perjuicio abarcó el período comprendido entre el 1 de enero de 2011 y el 31 de diciembre de 2011 (en lo sucesivo, «el período de investigación de reconsideración» o «PIR»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde enero de 2008 hasta el final del PIR (en lo sucesivo, «el período considerado»).
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
1. Producto afectado
(38)
El producto objeto de la presente investigación de reconsideración son las bicicletas y demás velocípedos (incluidos los triciclos de reparto, pero no los monociclos) sin motor (en lo sucesivo, «el producto objeto de reconsideración») originarios de la RPC y actualmente clasificadas en los códigos NC ex 8712 00 30 y ex 8712 00 70.
(39)
Al igual que en la investigación anterior, las bicicletas se clasificaron en las siguientes categorías:
-
A) ATB (bicicletas todoterreno, incluidas las bicicletas de montaña de 24″ o 26″),
-
B) bicicletas para trekking, ciudad, híbridas, polivalentes, de turismo de 26″ o 28″,
-
C) bicicletas de competición (BMX) juveniles y para niños de 16″ o 20″;
-
D) otras bicicletas y velocípedos (excluidos los monociclos).
(40)
Todos los tipos de bicicletas definidos anteriormente tienen las mismas características físicas y técnicas básicas. Por otra parte, se venden a través de canales de distribución similares, tales como minoristas especializados, cadenas deportivas y mayoristas en el mercado de la Unión. Al ser iguales las aplicaciones y usos básicos de las bicicletas, son en gran parte intercambiables y, por lo tanto, los modelos de las distintas categorías compiten entre sí. Sobre esta base, se concluyó que todas las categorías forman un único producto.
(41)
Una parte alegó que las características y utilizaciones de los distintos tipos de bicicletas variaban considerablemente, así como los precios y que, desde el punto de vista de los consumidores, esos distintos tipos de bicicletas no son intercambiables. Por otra parte, se alegó que las bicicletas de acero y de aluminio no se consideraban intercambiables y que sus precios también eran diferentes.
(42)
En apoyo de su argumento, la parte presentó un estudio sobre las características físicas y técnicas básicas y los usos de cinco tipos de producto distintos, así como sobre su intercambiabilidad. Cabe señalar que, supuestamente, el estudio se basó en las respuestas de 36 personas; sin embargo, no están claros los criterios que se utilizaron para seleccionarlas. Además, parece que se elaboró específicamente para la presente investigación. El estudio no incluye datos cuantificables. Se observa que su contenido no parece basarse en datos comprobables, sino en declaraciones de consumidores y/o de fabricantes de bicicletas. Por consiguiente, la representatividad de los resultados de este estudio es cuestionable.
(43)
La parte no presentó ninguna otra prueba en apoyo de su alegación.
(44)
La investigación confirmó que todos los tipos de bicicletas definidos anteriormente tienen las mismas características físicas y técnicas básicas. En particular, se constató que la utilización de materias primas diferentes no influía en las características básicas de una bicicleta. Si bien el acero y el aluminio tienen unas propiedades técnicas diferentes, como el peso, las características básicas de las bicicletas de acero y aluminio son similares.
(45)
La parte tampoco aportó ninguna prueba específica que demostrara que las bicicletas de acero, por una parte, y las de aluminio, por otra, tuvieran características físicas y técnicas fundamentales diferentes.
(46)
En lo que respecta a las aplicaciones específicas y a la utilización del producto afectado, así como a la percepción que del mismo tiene el consumidor, la investigación actual ha confirmado que todas las bicicletas tienen las mismas aplicaciones fundamentales y básicamente cumplen la misma función. Si bien es cierto que, en principio, las distintas categorías están destinadas a satisfacer exigencias diferentes de los usuarios finales, por lo general estos últimos dan usos diferentes a una bicicleta de una categoría determinada.
(47)
Por consiguiente, no existe una línea divisoria clara entre las aplicaciones de las distintas categorías de bicicletas ni en la percepción que de ellas tienen los consumidores.
(48)
Por otra parte, en muchos casos ni siquiera los productores de la Unión establecen una distinción entre las bicicletas clasificadas en categorías diferentes en lo que respecta a la producción, la distribución y la contabilidad. En efecto, en muchos casos utilizan el mismo proceso de fabricación para todas las categorías de bicicletas.
(49)
Además, las bicicletas de las distintas categorías se venden a través de canales de distribución similares, como minoristas especializados, cadenas deportivas y mayoristas en el mercado de la Unión.
(50)
Sobre esta base, se concluyó que todas las categorías forman un único producto.
(51)
Una de las partes señaló que la presente investigación abarca dos códigos NC, como se indica en el considerando 38, mientras que la investigación anterior mencionada en el considerando 5 se refería a tres códigos NC, a saber, ex 8712 00 10, 8712 00 30 y ex 8712 00 80. A este respecto, cabe señalar que el cambio de los códigos se debió a modificaciones introducidas en la nomenclatura combinada impuestas por el Reglamento (UE) no 1006/2011 de la Comisión (15), con efecto a partir del 1 de enero de 2012.
(52)
En este contexto, la parte alegó que las bicicletas sin rodamientos de bolas y las bicicletas con rodamientos de bolas no deben considerarse como un solo producto. Sin embargo, la investigación demostró que las bicicletas con rodamientos de bolas y las bicicletas sin rodamientos de bolas comparten las mismas características técnicas y los mismos usos. Por otra parte, tampoco aportó pruebas para justificar su alegación, que, por consiguiente, se rechazó.
(53)
Además, la parte alegó que existía una diferencia significativa en los precios medios de importación registrados en Eurostat entre los dos códigos NC en los que está clasificado el producto afectado. A este respecto, se destaca que, tal como se indica en el considerando 157, debido a la combinación de productos, el precio medio registrado en Eurostat solo puede servir como indicador de la tendencia de los precios, pero no es útil a la hora de comparar los precios de venta entre varios países y los de la Unión.
(54)
Tras la comunicación, una parte reiteró su alegación de que los distintos tipos de bicicletas objeto de la presente investigación no son productos similares, y señaló que había transmitido elementos de prueba que demuestran las diferencias de las materias primas, de las características físicas y tecnológicas, y de los usos finales que supuestamente existen entre los distintos tipos de bicicletas.
(55)
A este respecto, cabe precisar que los elementos de prueba que dicha parte manifiesta haber transmitido corresponden en realidad al estudio evaluado por la Comisión en el considerando 42. Tras haber efectuado la evaluación pertinente, la Comisión concluyó que la representatividad de los resultados de dicho estudio podría cuestionarse por las razones expuestas en dicho considerando.
(56)
Las partes alegaron que las bicicletas para niños definidas por dicha parte como bicicletas cuyas ruedas tienen un tamaño inferior o igual a 16 pulgadas deberían excluirse de la investigación. Ese argumento se basaba en la hipótesis de que, en particular por la duración de su utilización y por la sencillez de sus características, dichas bicicletas se diferenciaban claramente de otros tipos de bicicletas objeto de la presente investigación.
(57)
Sin embargo, esas alegaciones se consideraron insuficientes para excluir de la definición de producto afectado a aquellas bicicletas cuyas ruedas tienen un tamaño igual o inferior a 16 pulgadas, ya que dichas alegaciones no estaban justificadas con elementos de prueba apropiados que demostraran que, en el marco de la presente investigación, puede diferenciarse claramente entre las bicicletas con ruedas cuyo tamaño es igual o inferior a 16 pulgadas y los demás tipos de bicicletas objeto de la investigación. Al contrario, se constató que las características físicas y técnicas básicas que las bicicletas cuyas ruedas tienen un tamaño igual o inferior a 16 pulgadas tienen en común con el producto afectado -un vehículo de tracción humana, a pedales, compuesto por más de una rueda fijada a un cuadro- eran mucho más importantes que cualquier diferencia (es decir, principalmente el tamaño de las ruedas). Además, se observó que la producción, los circuitos de venta y el servicio de atención al consumidor no eran radicalmente diferentes de los correspondientes a otros tipos de bicicletas objeto de la investigación. El simple hecho de que las bicicletas cuyas ruedas tienen un tamaño igual o inferior a 16 pulgadas constituya un subgrupo diferente en la definición del producto afectado no justifica excluir el producto de la definición. De hecho, se constató que no existía una clara línea divisoria entre las bicicletas con ruedas de tamaño igual o inferior a 16 pulgadas y el producto afectado, sino más bien importantes similitudes en lo que respecta a la definición del producto afectado, en particular que es un vehículo de tracción humana, a pedales, compuesto por más de una rueda y utilizado principalmente para el transporte y el deporte. A este respecto, la investigación reveló que uno de los productores exportadores chinos que cooperó en realidad exportaba a la Unión bicicletas cuyas ruedas tenían un tamaño de 12 pulgadas, que no necesariamente se consideraban bicicletas para niños, sino que se trata de bicicletas plegables utilizadas por adultos, para los cuales la posibilidad de guardarlas es una característica importante.
(58)
Por consiguiente, la solicitud de que se excluyeran de la definición del producto investigado las bicicletas con ruedas de tamaño igual o inferior a 16 pulgadas se rechazó.
2. Producto similar
(59)
Las bicicletas producidas y vendidas por la industria de la Unión en el mercado de la Unión, las producidas y vendidas en el mercado de un país análogo y las importadas en el mercado de la Unión procedentes de la RPC tienen las mismas características físicas y técnicas básicas y los mismos usos básicos y, por tanto, se consideran productos similares en el sentido del artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
C. DUMPING
1. Trato de economía de mercado
1.1. Evaluación del trato de economía de mercado (TEM)
(60)
De conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra b), del Reglamento de base, en las investigaciones antidumping referentes a importaciones originarias de la RPC, el valor normal se determina de conformidad con los apartados 1 a 6 del mencionado artículo en el caso de los productores que cumplen los criterios establecidos en el artículo 2, apartado 7, letra c), de ese mismo Reglamento. A continuación figuran esos criterios de forma resumida, únicamente a efectos de consulta.
-
las decisiones de las empresas se adoptan en respuesta a las señales del mercado y sin interferencias significativas del Estado, y los costes reflejan los valores del mercado,
-
las empresas poseen exclusivamente un juego de libros contables básicos que se utilizan a todos los efectos y que son auditados con la adecuada independencia conforme a las Normas Internacionales de Contabilidad (NIC),
-
no existen distorsiones significativas heredadas del sistema anterior de economía no sujeta a las leyes del mercado,
-
las leyes relativas a la propiedad y la quiebra garantizan la seguridad jurídica y la estabilidad, y
-
las operaciones de cambio se efectúan a los tipos del mercado.
(61)
En la presente investigación, todos los grupos exportadores que cooperaron inicialmente con la investigación solicitaron el TEM de conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra b), del Reglamento de base y respondieron al formulario de solicitud de dicho TEM dentro de los plazos establecidos.
(62)
En lo que respecta a todos los grupos exportadores que cooperaron inicialmente con la investigación, la Comisión recabó todos los datos necesarios y comprobó la información consignada en la solicitud de concesión de TEM en las instalaciones de los grupos en cuestión.
(63)
La respuesta de uno de los grupos, Giant China, se consideró muy insuficiente, ya que no proporcionó todos los datos necesarios sobre la estructura del grupo, a pesar de los esfuerzos realizados por la Comisión para que el grupo le facilitara la información necesaria.
(64)
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base, Giant China fue informada de la posibilidad de utilizar los datos disponibles y se le pidió que formulara sus observaciones. Sin embargo, dado que Giant China se negó a proporcionar a la Comisión la información necesaria, se aplicó el artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base, y se rechazó la solicitud de TEM.
(65)
Además, la investigación reveló que no podía concederse el TEM a ninguno de los tres grupos de empresas chinos, debido a que ninguno cumplía todos los criterios establecidos en el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base, por las siguientes razones:
(66)
Ninguno de los grupos exportadores incluidos en la muestra pudo demostrar que cumplía el criterio 1, debido a la interferencia del Estado en las decisiones sobre las principales materias primas (acero y aluminio). El coste del acero y del aluminio para los grupos exportadores que cooperaron representa al menos entre un 20 % y un 25 % del coste de producción del producto afectado. Muchas empresas están totalmente integradas verticalmente, es decir, que compran lingotes de aluminio o de acero para fabricar tubos que utilizan más adelante para fabricar cuadros/horquillas y, por último, las bicicletas.
(67)
La investigación demostró que los tres grupos de productores exportadores chinos que cooperaron adquirieron en el mercado interior chino el acero y el aluminio utilizado para la producción del producto afectado.
(68)
Los precios se basan en la cotización del aluminio en la Bolsa de Metales no Ferrosos de Shangai (en lo sucesivo, «la Bolsa» o «la SHFE»), que está sujeto a control estatal. La SHFE es una Bolsa cerrada reservada exclusivamente a las empresas registradas en China y a ciudadanos chinos, y está controlada por la Comisión de Reglamentación de Títulos del Estado. Varias normas que regulan el funcionamiento de la Bolsa contribuyen a la escasa volatilidad y a unos precios que no reflejan el valor de mercado en la SHFE: las fluctuaciones diarias de los precios se limitan al 4 % por encima o por debajo del precio de liquidación del día de negociación anterior; la negociación se produce con una frecuencia baja (hasta el 15 de cada mes); los contratos de futuros se limitan a una duración de hasta 12 meses, y tanto la Bolsa como los corredores de comercio cobran tasas de transacción.
(69)
Además, por lo que respecta a las transacciones de la SHFE, las entregas físicas pueden hacerse únicamente en un almacén autorizado de la RPC, a diferencia de lo que sucede en las Bolsas internacionales (las entregas pueden realizarse en todo el mundo). Por otra parte, dado que la SHFE es una plataforma para intercambios físicos únicamente (no se venden productos derivados), el mercado chino del aluminio se encuentra completamente aislado. En consecuencia, es prácticamente imposible el arbitraje con la referencia mundial, la Bolsa de Metales de Londres («LME») u otros mercados, y la Bolsa opera aisladamente de otros mercados mundiales. Por lo tanto, no puede producirse una igualación entre estos mercados. Durante el PIR, el precio del aluminio primario era aproximadamente un 7 % más bajo en el SHFE (excluido el IVA) que en la LME (también excluido el IVA), comparado con un precio de base puntual.
(70)
El Estado también interfiere con los mecanismos de fijación de precios al ser a la vez vendedor y comprador -a través de la Oficina de Reserva Estatal y otros organismos estatales- de aluminio primario. Además, el Estado fija límites de precios diarios a través de las normas de la SHFE, que han sido aprobadas por el regulador estatal, la Comisión Reguladora de Valores de China.
(71)
La RPC apoya la transformación de productos de aluminio concediendo una devolución parcial del IVA de las exportaciones de numerosos productos de aluminio (en lo que respecta a las bicicletas, el tipo es del 15 %); en cambio, en el caso de las exportaciones de aluminio primario, no se concede esa devolución. Esto es un incentivo para que la industria china siga transformando el aluminio, y tiene un impacto directo sobre la disponibilidad y el precio del aluminio primario en el mercado interior. Por otra parte, la investigación ha demostrado que el aluminio primario para la exportación está sujeto a una tasa del 17 %, mientras que no se aplica ninguna tasa a la exportación de bicicletas, lo cual refuerza la conclusión de que el Estado chino interfiere en el mercado interior del aluminio. Estos instrumentos ejercen una presión a la baja en los precios interiores, y animan a la industria a fabricar productos acabados que contienen aluminio (como el producto afectado), tanto para el mercado interno como para el de exportación.
(72)
Una nueva distorsión causada por el Estado chino adoptó la forma de una intervención en el mercado por la Oficina de Reservas del Estado («SRB»), que forma parte de la Comisión de Reforma del Desarrollo Nacional («NDRC»). A finales de 2008 y principios de 2009, la SRB empezó a comprar existencias de aluminio primario a fundidores de aluminio chinos, con objeto de estimular el precio de la materia prima. La SRB revendió aluminio primario en el mercado, en particular a comienzos de noviembre de 2010, como comunicó la Agencia Bloomberg (16). La agencia de noticias Xinhua informó de las medidas de almacenamiento en diciembre de 2008, explicando que estaba previsto acumular 300 000 toneladas de aluminio a precios un 10 % superiores al precio de mercado como medida para respaldar los precios (17). El plan de almacenamiento de la SRB implicaba hacer compras a varios fundidores chinos, si bien aproximadamente la mitad debía comprarse a Aluminium Corporation of China Ltd. Lo anteriormente expuesto demuestra que el Estado chino desempeña un papel primordial en la fijación de precios del aluminio primario y que interfiere en el mercado.
(73)
El hecho de que claramente existe una significativa interferencia del Estado está corroborado, en particular, por el 12o Plan Quinquenal de Desarrollo para el Aluminio (2011-2015), en el que el Gobierno de la RPC declara explícitamente su intención de «ajustar los impuestos y las desgravaciones fiscales a la exportación y otras palancas económicas, y controlar estrictamente el importe total de la expansión y las exportaciones de productos primarios». Este plan es una continuación de la política llevada a cabo en el anterior Plan del aluminio. Por otra parte, estos planes se han ejecutado durante muchos años y, tal como se ha demostrado más arriba, durante el PIR se aplicaron varias medidas de ejecución.
(74)
Así pues, las múltiples distorsiones inducidas por el Estado en los precios del aluminio primario chino afectan a los precios de las materias primas. Por otra parte, los productores obtienen una ventaja de estas distorsiones, ya que normalmente efectúan sus compras en el mercado chino a proveedores locales que utilizan como referencia los precios de mercado al contado (o SHFE). Durante el PIR, estos precios fueron aproximadamente un 7 % inferiores a los precios del mercado mundial. En teoría, las empresas chinas también pueden comprar ciertas cantidades a precios LME cuando los precios del mercado chino son más elevados como consecuencia de la intervención del Estado, mientras que lo contrario es imposible para operadores que no sean chinos.
(75)
Por tanto, se concluyó que el mercado chino del aluminio está distorsionado debido a una intervención significativa del Estado.
(76)
La interferencia del Estado chino en el sector siderúrgico está demostrada por el hecho de que la gran mayoría de los grandes productores siderúrgicos chinos son propiedad del Estado, y la capacidad y la producción siderúrgicas existentes están influidas por los diversos planes quinquenales, en particular el actual 12o Plan Quinquenal (2011-2015) para el sector del hierro y del acero.
(77)
El Estado también ejerce un control importante el mercado de materias primas. El coque (que es, junto con el mineral de hierro, la principal materia prima para la producción de acero) está sujeto a restricciones cuantitativas a la exportación y a un derecho de exportación del 40 %. Puede, por tanto, concluirse que el mercado siderúrgico chino está distorsionado debido a la interferencia significativa del Estado.
(78)
Una investigación antidumping realizada por la Comisión (18), confirmó la importancia de la intervención pública en el sector específico de los tubos, que son la principal materia prima utilizada en la fabricación de bicicletas de acero.
(79)
Por tanto, se concluyó que el mercado chino del acero está distorsionado debido a una intervención significativa del Estado.
(80)
En tales circunstancias, ninguna de ambas empresas pudo demostrar que sus decisiones relativas a la adquisición de materias primas no estén sujetas a una significativa interferencia del Estado ni que los costes de los principales insumos reflejen sustancialmente los valores del mercado. En consecuencia, no pudieron demostrar que cumplen el primer criterio.
(81)
Por lo que respecta a los otros cuatro criterios, los tres productores exportadores chinos que cooperaron fueron capaces de demostrar que los cumplían.
(82)
Dadas las anteriores conclusiones sobre el primer criterio, se consideró, previa consulta al Comité consultivo, que el TEM debía denegarse a los tres grupos de productores exportadores chinos que cooperaron.
(83)
La Comisión comunicó oficialmente los resultados de las conclusiones relativas al TEM a las empresas afectadas de la RPC y al denunciante. También les ofreció la oportunidad de dar a conocer sus observaciones por escrito y de solicitar ser oídas en caso de que hubiera razones particulares para ello.
1.2. Comentarios de las partes
(84)
Tras la comunicación de las conclusiones relativas al TEM, una empresa alegó que la negativa a conceder el TEM no se basaba en una empresa concreta, sino más bien en la industria china de bicicletas en su conjunto. A este respecto, cabe señalar que, si bien la Comisión efectuó una evaluación del acero y el aluminio en China, existe una relación evidente entre esos dos mercados de la RPC y la compra, por parte de los grupos que cooperaron, de productos de acero y de aluminio como materias primas.
(85)
Además, se alegó que la ventaja (en materia de costes) de los fabricantes chinos de bicicletas en lo que respecta al acero y al aluminio era insignificante y representaba tan solo entre un 1,4 % y un 1,75 %, dado que el aluminio y el acero primarios solo representaban entre un 20 % y un 25 % de los costes de fabricación de bicicletas, y que la diferencia de precio entre la LME y la SHFE fue del 7 % durante el PIR.
(86)
A este respecto, cabe destacar que el factor fundamental en el análisis es la proporción de la materia prima en los costes de fabricación (que en este caso era significativa, puesto que suponía, al menos, entre el 20 % y el 25 % de los costes de fabricación) y el hecho de que el mercado de materias primas en la República Popular China está distorsionado. El impacto cuantitativo exacto de esa distorsión en el coste de la sociedad no se considera un factor decisivo.
(87)
Por otra parte, se alegó que, en otra investigación, la Comisión analizó los precios de la materias primas directas utilizadas en la fabricación del producto afectado, y no el precio de la materia prima primaria, y que, por consiguiente, en el caso que nos ocupa, la Comisión debería haber evaluado la interferencia del Estado en los precios de las materias primas, a saber, la aleación de aluminio de extrusión, y no el aluminio primario, que es la materia prima primaria.
(88)
A este respecto, cabe señalar que cada investigación se analiza en función de sus propias características. Por otra parte, el hecho de que el mercado del aluminio primario esté controlado por el Estado indica que el mercado de productos semiacabados a base de aluminio no operan en condiciones de economía de mercado, es decir, respondiendo a la oferta y la demanda. En consecuencias, se desestimó la alegación.
(89)
También se alegó que una diferencia de precios entre la SHFE y la LME puede no dar lugar a una diferencia de precios para la aleación de aluminio de extrusión en los respectivos mercados, y que deben tenerse en cuenta algunos factores, como la eficiencia en la producción, la capacidad residual, y el coste de las obligaciones medioambientales.
(90)
A este respecto, cabe destacar que no se presentó ninguna prueba que sustente esa alegación. Al no haber elementos de prueba, la Comisión no pudo analizar ni comprobar esa alegación; por consiguiente, se rechazó.
(91)
Por otra parte, se alegó que, al ignorar la existencia de algunos productos intermedios derivados, la Comisión ignoró las características y los factores reales que deben tenerse en cuenta para fijar el precio de las bicicletas como productos acabados. En concreto, dado que las bicicletas se venden directamente al consumidor final (a diferencia del aluminio primario), otros factores distintos del precio de la materia prima determinan el precio de las bicicletas, por ejemplo las características técnicas específicas de la bicicleta y la demanda de los consumidores.
(92)
Sin embargo, no se facilitaron datos concretos sobre estas características ni sobre los factores que deben tenerse en cuenta, de modo que la Comisión no pudo formular observaciones al respecto.
(93)
Además, se alegó que la Comisión evaluó incorrectamente los principios de funcionamiento de la SHFE. Se señaló que la CSRC regula el funcionamiento de la SHFE, de la misma forma que, por ejemplo, la Autorité des marchés financiers (autoridad de los mercados financieros) («AMF») en Francia o la Financial Services Authority (autoridad de los servicios financieros) («FSA») en el Reino Unido, y que el papel de la CSRC y las medidas específicas que adopta en materia de regulación/supervisión son coherentes con los principios del G-20. Por consiguiente, las conclusiones relativas al TEM basadas en el papel de la CSRC y en el funcionamiento de la SHFE no tienen fundamento.
(94)
Cabe señalar que la empresa no tuvo en cuenta el hecho de que, a diferencia de la FSA (19) y la AMF (20), que son organismos no gubernamentales independientes, la CSRC es una entidad ministerial sujeta directamente a la autoridad del Consejo de Estado (21). El Consejo de Estado es el órgano superior del Estado, tanto en el plano ejecutivo como en el de la administración pública (22). Este es otro ejemplo de que el Estado participa activamente en la regulación del mercado del aluminio en China. Por lo que respecta al cumplimiento de los principios del G-20, la empresa se limita a proporcionar una declaración, pero no explica los principios a los que se refiere. Por tanto, se rechazó la alegación presentada.
(95)
Por otra parte, una empresa manifestó su desacuerdo con la evaluación de la Comisión según la cual el arbitraje entre la referencia mundial, la LME u otros mercados y los precios de la SHFE es prácticamente imposible, y que, por lo tanto, la SHFE funciona de forma aislada con respecto a los demás mercados mundiales.
(96)
Cabe señalar que esto contradice la argumentación de la empresa, que ha admitido que existió una diferencia de precios entre la SHFE y la LME durante el período en que el precio del aluminio de la SHFE era superior al de la LME, alegando que en esa época, los productores chinos pagaban más que los productores de la Unión por los productos de aluminio.
(97)
Además, la empresa alegó que, a partir de 2010, la SHFE empezó a permitir la entrega física del aluminio en un almacén autorizado de la zona de libre comercio de Shangai. De ello se desprende que esta alegación no contradice, sino que confirma, la evaluación de la Comisión según la cual las entregas físicas solo pueden tener lugar en un almacén situado en la RPC y autorizado por la SHFE, a diferencia de lo que sucede en las Bolsas internacionales, donde las entregas pueden realizarse en todo el mundo.
(98)
También se alegó que, habida cuenta de que la SHFE es un mercado de futuros, en él se negocian contratos de futuros sobre el aluminio desde 1991, de modo que la evaluación de la Comisión según la cual ningún producto derivado se vende en ella es errónea.
(99)
En efecto, la SHFE es un mercado de futuros. No obstante, los contratos de futuros negociados en la SHFE se liquidan mediante la entrega física. Los productos derivados sin entrega física, es decir aquellos que no son efectivos, sino que se negocian antes de la fecha de su entrega, son limitados en la RPC, razón por la cual la SHFE es una plataforma de intercambios físicos que aísla al mercado chino del aluminio.
(100)
También se alegó que el razonamiento de la Comisión en relación con los efectos que las medidas fiscales/de IVA y las de inventario relacionadas con el aluminio primario tienen sobre la fijación de los precios de las bicicletas es dudoso en el plano económico y no está suficientemente motivado.
(101)
Sin embargo, dado que la empresa no explicó qué elementos había omitido la Comisión en su análisis, ni fundamentó su alegación, la Comisión no pudo formular observaciones.
(102)
Por otra parte, se alegó que existen semejanzas entre la política industrial de la RPC y las políticas de la UE, y que la Comisión no ha demostrado que la política industrial de la RPC tenga ningún impacto directo o significativo en las decisiones, en la fabricación de bicicletas ni en las ventas de los productores exportadores de bicicletas chinas.
(103)
A este respecto, cabe señalar que la empresa no especificó a qué políticas de la UE se refería, de modo que la Comisión no puede pronunciarse sobre esa alegación. Asimismo, en lo que respecta a la afirmación de que no se había demostrado que la política industrial de la RPC tuviera un impacto significativo en las decisiones, en la fabricación o en las ventas de los productores exportadores de bicicletas chinos, cabe señalar que la existencia de un plan quinquenal de la RPC en el sector del aluminio y las distorsiones del precio del aluminio que se negocia en una sola Bolsa -cuando el aluminio representa entre un 20 % y un 25 % del coste total de fabricación de una bicicleta- ponen de manifiesto que existe una clara relación entre la política industrial de la RPC y las decisiones, la producción y las ventas de los productores exportadores de bicicletas chinos.
(104)
También se alegó que la Comisión había incumplido el plazo de tres meses especificado en el Reglamento de base. A este respecto cabe señalar que, debido a la escasa cooperación de los exportadores chinos, la Comisión se esforzó para tratar de incrementar esa cooperación poniéndose en contacto con un gran número de exportadores adicionales, que posteriormente fueron identificados en la investigación. Por tanto, no fue posible hacer una determinación acerca del TEM dentro del plazo fijado. Además, se recuerda que el Tribunal General (23) ha precisado recientemente que una determinación de trato de economía de mercado presentada fuera del plazo de tres meses previsto en el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base no es suficiente por sí misma para anular un Reglamento por el que se imponen medidas antidumping. Cabe asimismo señalar que, mientras tanto, el artículo 2, apartado 7, del Reglamento de base se ha modificado de tal forma que ahora la Comisión solo podrá realizar determinaciones de TEM en lo que respecta a las empresas incluidas en la muestra y, en principio, dicha determinación debe producirse en un plazo de siete meses -o, en ningún caso, superior a ocho meses- a partir del inicio de la investigación (24). Esta modificación es aplicable a todas las nuevas investigaciones y las pendientes, incluida la presente. Las determinaciones se realizaron en los ocho meses siguientes a la fecha de inicio.
(105)
Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, se rechaza la reclamación según la cual se ha infringido el plazo de tres meses.
1.3. Petición de las partes
(106)
Una de las partes solicitó que también se analizaran las solicitudes de trato de economía de mercado presentadas por productores de la RPC que han dejado de exportar a la Unión. Se alegó que esos productores han dejado de exportar a la Unión únicamente debido a los derechos antidumping vigentes desde 2005.
(107)
A este respecto, cabe destacar que las conclusiones sobre el dumping y el perjuicio se refieren al período de investigación de reconsideración («PIR») establecido de conformidad con el artículo 6, apartado 1, del Reglamento de base. Esto significa que los datos obtenidos de los productores exportadores con el fin de establecer el valor normal y el precio de exportación también se refieren estrictamente solo a dicho período. El análisis del TEM se realiza en el contexto de la determinación del valor normal de los productores exportadores de la RPC, que posteriormente se compara con el precio de exportación durante el mismo período. Si un productor no exportó el producto afectado durante el PIR, no pueden determinarse los precios de exportación ni puede calcularse ningún margen de dumping. Por consiguiente, no hay ninguna razón para examinar la solicitud de TEM en el caso de un productor que no exportó el producto afectado durante el PIR. No obstante, se recuerda que todos los productores exportadores tienen la posibilidad de solicitar una «reconsideración provisional» a fin de que se revise su situación de conformidad con lo dispuesto en el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, o que los exportadores productores que no hayan exportado el producto afectado durante el período de investigación al que se refieran las medidas tendrán la posibilidad de solicitar una «reconsideración en relación con un nuevo exportador» con arreglo al artículo 11, apartado 4, de ese mismo Reglamento.
(108)
Por otra parte, en su solicitud, la parte también mencionó la sentencia Brosmann (25) del Tribunal, y parece dar a entender que, sobre la base de dicha sentencia, los productores de la RPC deberían poder presentar solicitudes de TEM aun cuando no exportaran el producto afectado a la Unión durante el período de investigación actual. Cabe señalar que dicha sentencia no se refiere a las solicitudes de TEM presentadas por los productores exportadores que no exportaron durante el período de investigación y, por tanto, no es pertinente en el presente contexto.
(109)
Por consiguiente, se rechazó la solicitud.
(110)
También se alegó que el precio de exportación para las empresas que no realizaron exportaciones a la Unión durante el PIR debería determinarse sobre la base del artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base, es decir, basándose en cualquier otro criterio razonable.
(111)
A este respecto, cabe señalar que el artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base no da a entender claramente que debería establecerse un precio de exportación para los productores del país afectado que no exportaron en absoluto a la Unión. Al contrario, el artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base remite al precio de reventa del producto importado como base para calcular el precio de exportación, y a los ajustes para todos los costes soportados entre el momento de la importación y el de la reventa, lo que implica que ya se habían realizado las importaciones a la Unión. La expresión «cualquier otro criterio razonable» en la primera frase de dicha disposición se refiere a los casos específicos en que no puedan utilizarse los métodos anteriores contemplados en él. Esto no invalida el hecho de que el artículo implica que las importaciones en la Unión tuvieron lugar durante el PIR.
1.4. Conclusión
(112)
Sobre la base de lo anteriormente expuesto, ninguno de los grupos chinos que habían solicitado el TEM pudo demostrar que cumpliera los criterios enunciados en el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base. Por lo tanto, se consideró que debía rechazarse el TEM para todas estas empresas.
2. Trato individual
(113)
Mediante el Reglamento (UE) no 765/2012 (26), que entró en vigor el 6 de septiembre de 2012, el Parlamento Europeo y el Consejo modificaron el artículo 9, apartado 5, del Reglamento de base. El artículo 2 del Reglamento (UE) no 765/2012 establece que la modificación solo será aplicable a las investigaciones abiertas después de su entrada en vigor. Por consiguiente, habida cuenta de que la presente investigación se inició el 9 de marzo de 2012, la modificación no se aplicaba a la misma.
(114)
Con arreglo al artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, se establece un derecho de ámbito nacional, en caso de establecerse alguno, para los países incluidos en el ámbito de aplicación del artículo 2, apartado 7, del Reglamento de base, excepto en los casos en que las empresas puedan demostrar, de acuerdo con el artículo 9, apartado 5, del Reglamento de base, que los precios y las cantidades de sus exportaciones, así como las condiciones de las ventas, son determinados libremente, que las operaciones de cambio se efectúan a los tipos del mercado, y que no hay ninguna interferencia del Estado que permita eludir las medidas si se concede a los exportadores diferentes tipos de derecho.
(115)
Los tres grupos exportadores que cooperaron que habían solicitado el TEM también solicitaron un trato individual en caso de que se les denegara el TEM. Según la información disponible, se ha determinado que los tres grupos de la RPC cumplen todos los requisitos para tener un trato individual.
3. Valor normal
3.1. País análogo
(116)
De conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, el valor normal para los productores exportadores a los que no se concede el TEM debe determinarse sobre la base de los precios nacionales o del valor normal calculado en un país análogo.
(117)
Para ello, la Comisión, en su anuncio de apertura, sugirió México, que ya fue el país análogo utilizado en la investigación previa referente a China.
(118)
Se dio a todas las partes interesadas la oportunidad de presentar sus observaciones sobre la elección del país análogo prevista.
(119)
Una de las partes argumentó que la mejor elección de país análogo no era México, sino que Taiwán era una mejor opción, ya que este último país es uno de los principales productores de bicicletas, presenta más puntos en común con la RPC que México y probablemente su valor normal es más fiable.
(120)
La Comisión trató de obtener la cooperación de 15 países, a saber: Bangladesh, Canadá, Camboya, Estados Unidos, Filipinas, India, Indonesia, Malasia, México, Noruega, Sri Lanka, Tailandia, Taiwán, Túnez y Turquía.
(121)
La Comisión solo recibió respuestas al cuestionario por parte de tres productores mexicanos, los cuales también accedieron a que se realizara una verificación de sus respuestas en sus locales. Ninguna otra empresa originaria de alguno de los otros países cooperó. Las ventas interiores de esos tres productores representaban más del 30 % del mercado mexicano, lo cual se estima que equivalía a 1,7 millones de unidades en 2011. Se constató que más de 14 productores y varios importadores operaban en un entorno competitivo. Las importaciones de bicicletas en 2011 eran originarias principalmente de la RPC (más del 60 %) y de Taiwán (20 %). Estas importaciones representaban aproximadamente un 5 % del mercado interior (fuente: informe anual de la ANAFABI, la asociación mexicana de fabricantes de bicicletas).
(122)
El perfil del mercado mexicano para el producto afectado, el número de operadores, la competencia nacional y las características del proceso de producción confirmaron que México seguía siendo un país análogo apropiado. Teniendo en cuenta lo anteriormente expuesto, el mercado mexicano podría considerarse representativo y competitivo. Por lo tanto, se concluyó que México era un país análogo apropiado.
3.2. Determinación del valor normal en el país análogo
(123)
De conformidad con el artículo 2, apartado 7, letra a), del Reglamento de base, el valor normal se estableció sobre la base de información verificada recibida de los productores del país análogo, que figura a continuación.
(124)
La investigación mostró que el producto afectado se vendía en cantidades representativas en el mercado interior mexicano.
(125)
Además, se analizó si podía considerarse que las ventas se estaban realizando en el curso de operaciones comerciales normales, con arreglo al artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base. Para ello se estableció, en relación con cada tipo de producto, la proporción de ventas lucrativas a clientes independientes realizadas en el mercado interior durante el PIR.
(126)
Cuando el volumen de ventas de un tipo de producto, vendido a un precio de venta neto igual o superior a su coste de producción calculado, representaba más del 80 % del volumen total de ventas de ese tipo, y cuando el precio medio ponderado de ese tipo era igual o superior a su coste de producción, el valor normal se basó en el precio real en el mercado interior. Ese precio se calculó como la media ponderada de los precios de todas las ventas interiores de ese tipo realizadas durante el PIR, con independencia de que fueran rentables o no.
(127)
Si el volumen de ventas rentables de un tipo de producto representaba un 80 % o menos del volumen total de ventas de ese tipo, o si su precio medio ponderado era inferior al coste de producción, el valor normal se basó en el precio real en el mercado interior, calculado como media ponderada únicamente de las ventas rentables de ese tipo.
(128)
Además, en la investigación no se detectó ningún tipo de producto respecto del cual no se realizaran ventas rentables.
4. Precio de exportación
(129)
En todos los casos en que el producto afectado se exportó a clientes independientes de la Unión, el precio de exportación se estableció con arreglo al artículo 2, apartado 8, del Reglamento de base, es decir, a partir de los precios de exportación efectivamente pagados o por pagar.
(130)
En los casos en que las ventas se realizaron a través de un importador o un comerciante vinculado, los precios de exportación se calcularon de conformidad con el artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base en función de los precios de reventa de ese importador vinculado a los primeros clientes independientes de la Unión. Se realizaron ajustes para tener en cuenta todos los gastos realizados entre la importación y la reventa, incluidos los gastos de venta, generales y administrativos, así como el beneficio. En cuanto al margen de beneficio, se utilizó el beneficio obtenido por un importador/operador comercial no vinculados del producto en cuestión, dado que el beneficio real del importador/operador comercial vinculado no se consideró fiable, debido a la relación existente entre los productores exportadores y el importador/operador comercial vinculado.
(131)
Como se ha indicado en los considerandos 63 y 64, Giant China se negó a proporcionar a la Comisión la información necesaria sobre la estructura del grupo, así como información fundamental en relación con la producción, el volumen de las ventas y los precios de exportación a la Unión del producto afectado durante el PIR de las empresas que forman parte del grupo Jinshan Development and Construction Ltd (en lo sucesivo, «Grupo Jinshan») involucradas en la producción y venta del producto afectado en la RPC y, en consecuencia, en relación con el precio de exportación se aplicó el artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base.
(132)
Giant China se opuso a la aplicación del artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base, tanto debido a la negativa a conceder el TEM como a la aplicación de los datos disponibles para el cálculo de los precios de exportación. Se alegó que la información solicitada por la Comisión no era necesaria para calcular el margen de dumping. A este respecto, Giant China alegó que la información solicitada al grupo Jinshan, establecido en la RPC, no era de utilidad para la evaluación del TEM ni para el cálculo del precio de exportación, ya que estaba muy indirectamente ligado a Giant China y a sus empresas relacionadas (en lo sucesivo, «Grupo Giant»).
(133)
Sin embargo, la investigación confirmó que una de las filiales del Grupo Giant, que produjo y exportó a la Unión el producto afectado durante el PIR, en concreto la empresa Shanghai Giant & Phoenix Bicycles Co Ltd (en lo sucesivo, «GP»), estaba ligada -a través de un accionariado común, unos vínculos estructurales y a nivel de la gestión- al Grupo Jinshan, el cual participaba en la producción y las ventas del producto afectado. Dado que las empresas que formaban parte del Grupo Jinshan y participaban en la producción y las ventas del afectado en la RPC no respondieron al formulario de solicitud de TEM ni al cuestionario antidumping, no pudo determinarse en qué medida la producción y las ventas del producto afectado del Grupo Jinshan habían influido en la determinación del precio de exportación en lo que respecta a GP y, en consecuencia, para Giant como grupo. Tampoco fue posible determinar si se cumplían las condiciones establecidas en el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base. Al no haber cooperación en ese ámbito, se rechazaran las alegaciones de Giant China.
(134)
Además, Giant China señaló que no era necesario tener en cuenta la información relativa al precio en relación con otros productores exportadores a la hora de calcular el margen individual de un productor exportador, salvo si el Grupo Giant y el Grupo Jinshan forman una entidad única, habida cuenta de la estrecha relación existente en el plano financiero, comercial y de gestión.
(135)
Los elementos del expediente indican que GP y el Grupo Jinshan están relacionados, y que tienen estrechos vínculos en lo que respecta al accionariado, y a los vínculos estructurales y de gestión. Al no disponerse de información completa sobre todas las partes relacionadas con GP, en particular sobre los productores exportadores chinos de bicicletas que son sucursales del Grupo Jinshan, es imposible efectuar cálculos completos y fiables en relación con el precio de exportación y, por consiguiente, determinar un margen individual para GP y, en consecuencia, para el Grupo Giant en su conjunto.
(136)
También se alegó que la información solicitada suponía una carga desproporcionada para Giant China y que la sociedad había hecho todo cuanto pudo durante la investigación. A este respecto, cabe señalar que no se presentó ninguna prueba hasta la presentación de los comentarios solicitados tras la comunicación de las conclusiones definitivas, que indicara que Giant China se hubiera esforzado en recabar la información exigida en el formulario de solicitud de TEM y en el formulario antidumping en relación con las empresas que forman parte del Grupo Jinshan y participan en la producción y la venta del producto afectado. Durante la investigación, Giant China afirmó que no era necesario facilitar la información solicitada, pero no alegó que la obtención de dicha información fuera una carga desproporcionada. Giant China no dio muestras de sus supuestos esfuerzos hasta después de la comunicación de las conclusiones definitivas, en una fase en la que ya no era posible comprobar dicha información. Por tanto, ya no pudo tenerse en cuenta.
(137)
Giant China alegó que, en cualquier caso, no había ningún riesgo de elusión de eventuales medidas antidumping, por ejemplo desplazando la producción entre los dos grupos, ya que GP, que era el único vínculo entre los dos grupos, había cesado toda su actividad en septiembre de 2011. A este respecto, cabe señalar que al final del PIR, GP seguía existiendo como entidad, extremo que Giant China confirmó. Por consiguiente, la actividad de producción podía reanudarse en cualquier momento en el futuro, y el hecho de que GP hubiera supuestamente cesado todas las operaciones en septiembre de 2011 no era relevante. Además, Giant China alegó que el riesgo de elusión hubiera podido abordarse de otra forma, por ejemplo mediante la cláusula de seguimiento mencionada en los considerandos 276 y 277. A este respecto, cabe señalar que la cláusula de seguimiento solo se aplica a las empresas independientes, de modo que los riesgos existentes no son del mismo tipo, y no habrían podido aplicarse las mismas medidas.
(138)
Asimismo, Giant China alegó que habría debido efectuarse una comprobación in situ en los locales de GP en la RPC, a fin de comprobar las actividades de producción y de venta de GP después de septiembre de 2011. A este respecto, cabe señalar que no se consideró relevante el hecho de que GP hubiera cesado o no sus actividades después de septiembre de 2011. De hecho, aunque si así hubiera sido, GP habría podido reanudar su producción de bicicletas y sus ventas en cualquier momento, y una comprobación in situ no habría reducido ese riesgo.
(139)
Además, Giant China presentó pruebas de que las acciones del Grupo Giant en GP se habían vendido el 30 de marzo de 2013. Sin embargo, cabe señalar que dicha transacción tuvo lugar después del PIR y, dado lo avanzado de la investigación, esa información ni puede comprobarse ni es pertinente en el marco de la presente investigación. A este respecto, si Giant solicita una revisión de sus situación a raíz de la venta de las acciones, dicha solicitud podrá examinarse a su debido tiempo con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento de base.
(140)
Al mismo tiempo, Giant China aportó otras precisiones en relación con la evaluación de la Comisión en la que se justificaba la aplicación del artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base. Sin embargo, dichas precisiones no sirvieron para cambiar la evaluación inicial de la Comisión.
(141)
Por tanto, se confirman las conclusiones sobre la aplicación del artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base en relación con el Grupo Giant.
5. Comparación
(142)
El valor normal y el precio de exportación se compararon utilizando precios franco fábrica. A fin de garantizar una comparación ecuánime entre el valor normal y el precio de exportación, se realizaron los debidos ajustes para tener en cuenta las diferencias que afectaban a los precios y su comparabilidad, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. Se efectuaron, en su caso, ajustes para tener en cuenta las tasas indirectas, los descuentos, la fase comercial, el transporte, los seguros, la manipulación y los costes accesorios, el embalaje, los créditos, los gastos bancarios y las comisiones en todos los casos en que se consideró que eran razonables y exactos y que estaban justificados por pruebas.
6. Margen de dumping
6.1. Para los productores exportadores que cooperaron en la investigación
(143)
Para las tres empresas que cooperaron, los márgenes de dumping se determinaron comparando el valor normal medio ponderado establecido para los productores mexicanos que cooperaron con cada empresa media ponderada del precio de exportación a la Unión, según lo previsto en el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base.
(144)
Los márgenes de dumping, expresados en porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, no despachado de aduana, son los siguientes:
Empresa
Margen de dumping
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co., Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co., Ltd.
20,9 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
6.2. Para todos los demás productores exportadores
(145)
Habida cuenta de que la cooperación de China fue muy baja, como se ha indicado en los considerandos 22 y 24, las conclusiones, en lo que respecta a las empresas que cooperaron, no pueden considerarse representativas del país. Por consiguiente, el margen de dumping a escala nacional aplicable a todos los demás productores exportadores de la RPC no puede revisarse.
(146)
Por consiguiente, el margen de dumping a escala nacional se mantiene sin cambios, tal como establece el Reglamento (CE) no 1095/2005, es decir, en el 48,5 %.
D. DEFINICIÓN DE INDUSTRIA DE LA UNIÓN
(147)
Según las estimaciones, aproximadamente 380 productores conocidos de la Unión fabrican el producto similar. Además, seis asociaciones nacionales de productores de la Unión se dieron a conocer.
(148)
Para establecer la producción total de la Unión, que ascendió a unos 11 millones de bicicletas en el PIR, se utilizó toda la información disponible, incluidos los datos recabados de los productores de la Unión y las asociaciones nacionales, así como las estadísticas de producción de que dispone la Comisión.
(149)
Los productores de la Unión, que representan el total de la producción de la Unión, constituyen la industria de la Unión en el sentido del artículo 4, apartado 1, y del artículo 5, apartado 4, del Reglamento de base, y en lo sucesivo se hará referencia a ellos como «la industria de la Unión».
(150)
Como se ha indicado anteriormente, habida cuenta del elevado número de productores de la Unión que cooperaron, se seleccionó una muestra de ocho productores de la Unión, que representan aproximadamente un 25 % del total de la producción y de las ventas de la industria de la Unión del producto similar en el PIR. Todos los productores de la Unión incluidos en la muestra se beneficiaban del sistema de exenciones descrito en el considerando 1.
E. SITUACIÓN EN EL MERCADO DE LA UNIÓN
1. Consumo de la Unión
(151)
Las ventas de la industria de la Unión se evaluaron a partir de los datos comunicados por los productores en la respuesta a los cuestionarios de muestreo y de la información proporcionada por varias asociaciones de fabricantes de bicicletas de la Unión.
(152)
El consumo de la Unión se estableció tomando como base las ventas de todos los productores de la Unión en el mercado de la UE, como se indica en el considerando 151, más las importaciones de todos los países comunicadas por Eurostat.
(153)
El consumo total de la Unión disminuyó, pasando de 22 459 062 unidades en 2008 a 20 116 602 unidades en el PIR, lo que representa una disminución de un 10 % durante el período considerado. Esa disminución se debió principalmente a una caída del 8 % entre 2008 y 2009, mientras que el consumo se mantuvo estable después y solo disminuyó ligeramente durante el PIR (2 %). En 2009, el mercado sufrió particularmente las consecuencias de la crisis económica y no se ha recuperado desde entonces. En 2011, se produjo una nueva disminución, principalmente debido a la persistente prudencia observada en lo que respecta a los gastos de consumo, debido a la coyuntura económica durante ese período.
Cuadro 1
Consumo
2008
2009
2010
2011
Volumen (unidades)
+
Total de las importaciones
10 017 616
8 974 906
9 734 143
8 840 362
+
Producción de la Unión vendida en el mercado de la Unión
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
=
Consumo
22 459 062
20 578 978
20 681 018
20 116 602
Índice (2008 = 100)
100
92
92
90
Fuente:
Eurostat, respuestas al cuestionario.
2. Importaciones procedentes de la RPC
2.1. Volumen de las importaciones objeto de dumping y cuota de mercado de las bicicletas originarias de la RPC
(154)
El volumen de las importaciones del producto afectado originarias de la RPC se estableció a partir de la información estadística facilitada por Eurostat. El volumen de las importaciones procedentes de la RPC se redujo drásticamente entre 2008 y 2009, pasando de 941 522 unidades a 597 339 unidades, respectivamente, es decir un 37 %. En 2010, las importaciones estaban aumentando, pero durante el PIR disminuyeron de nuevo, hasta alcanzar 581 459 unidades. La disminución significativa de las importaciones chinas coincidió con la crisis económica, y estas últimas no se han recuperado desde entonces. En conjunto, las importaciones chinas disminuyeron un 38 % durante el período considerado.
(155)
La cuota de mercado china disminuyó en consecuencia, pasando del 4,2 % en 2008 al 2,9 % en el PIR. La disminución de la cuota de mercado se debió en parte a la reducción del consumo de la Unión.
(156)
No obstante, cabe subrayar que la cuota de mercado relativamente baja -y en retroceso- de las importaciones chinas debe situarse en el contexto de las conclusiones de la investigación antielusión paralela en curso mencionada en los considerandos 14 y 15 (véanse los considerandos 223 y 224).
Cuadro 2
Importaciones procedentes de la RPC
2008
2009
2010
PIR
Volumen de las importaciones procedentes del país afectado (unidades)
941 522
597 339
627 120
581 459
Índice (2008 = 100)
100
63
67
62
Cuota de mercado de las importaciones del país afectado (%)
4,2
2,9
3,0
2,9
Fuente:
Eurostat.
3. Precios de las importaciones afectadas
3.1. Evolución de los precios
(157)
Como se estableció en el Reglamento (CE) no 1095/2005, los datos de Eurostat solo pudieron utilizarse parcialmente para determinar las tendencias de los precios de las importaciones objeto de dumping para el período comprendido entre 2008 y el PIR, por las razones indicadas a continuación.
(158)
Los precios de importación basados en los datos de Eurostat no tenían en cuenta los diversos tipos de producto ni las importantes diferencias de precios entre ellos. Los precios medios por países estaban fuertemente influidos por la combinación de productos de cada país. Además, al comparar modelo por modelo las importaciones de los exportadores que cooperaron, incluso dentro de los mismos tipos de productos y modelos existían enormes diferencias de precios dependiendo de los componentes de las bicicletas. Por consiguiente, los precios de Eurostat no siempre permiten sacar conclusiones a efectos de la presente investigación. Los precios de importación de Eurostat para la RPC, en lo sucesivo indicados en forma de índices, solo pueden servir como indicadores de la tendencia de los precios, pero no son útiles para comparar los precios de venta de varios países con los de la Unión.
(159)
Según los datos de Eurostat, la media ponderada de los precios de importación, en adelante indicada por el índice, procedentes de la RPC aumentaron significativamente durante el período considerado, como se muestra en el cuadro 3. Sin embargo, sin saber el tipo de bicicletas que se importaron de la RPC ni si hubo algún cambio en la combinación de productos de un año a otro, no puede sacarse ninguna conclusión.
Cuadro 3
Precio de las importaciones procedentes de la RPC
2008
2009
2010
PIR
Precio de las importaciones procedentes de la RPC
Índice (2008 = 100)
100
173
217
214
Fuente:
Eurostat.
3.2. Subcotización de precios
(160)
La subcotización de los precios de los productores exportadores que cooperaron y respecto de los cuales se constató que había dumping se calculó tomando como base su precio de exportación real comprobado (precio cif en la frontera de la Unión), con y sin derecho antidumping. Los precios de venta de la industria de la Unión considerados fueron los cobrados a clientes independientes en la Unión, en caso necesario ajustados a precio de fábrica. Durante el PIR, en lo que respecta a los distintos tipos de productos definidos en el cuestionario, se constató una subcotización únicamente en el caso de uno de los productores exportadores, de un 61 % sin el derecho antidumping y de un 44 % con el derecho antidumping.
(161)
Dado que la cooperación de los productores exportadores chinos fue muy baja, que las conclusiones en relación con las empresas que cooperaron no podían considerarse representativas del país y que el precio medio de Eurostat no permitía sacar conclusiones, se consideró que los niveles de subcotización, tal como se establecieron en la última reconsideración por expiración que dio lugar al Reglamento (CE) no 1095/2005 mencionado en el considerando 3, a falta de otra información más fiable, deberían utilizarse como valor de referencia para el establecimiento del margen nacional de subcotización de la RPC, que es del 53 % tras deducir el derecho antidumping, y del 39 % con el derecho.
4. Situación económica de la industria de la Unión
(162)
Como se indica en los considerandos 8, 9 y 10, en la actual investigación se ha examinado si la situación de la industria de la Unión ha experimentado un cambio que justifique la necesidad de reevaluar las conclusiones de la reconsideración provisional de modificación en lo que respecta al perjuicio. La investigación confirmó lo siguiente: i) Según la tendencia general, la producción de bicicletas en la Unión consiste principalmente en el montaje, a través de una mano de obra importante, de piezas de bicicleta diseñadas y fabricadas en varios países de origen en función de las exigencias de los clientes. ii) La investigación puso de manifiesto que, con objeto de reducir los gastos de producción, la industria de la Unión realizaba esfuerzos permanentes para automatizar y simplificar el proceso de montaje. Además, algunos productores de la Unión se beneficiaron de unos costes salariales más bajos que los de los países de Europa Central y Oriental en comparación con el período de investigación de la reconsideración provisional de modificación. Las estadísticas de producción a disposición de la Comisión confirman esa tendencia. iii) La investigación confirmó la preferencia por la aleación de aluminio como materia prima, mientras que el acero siguió siendo la principal materia prima para los modelos de gama más baja y las bicicletas para niños. A la vista de estos cambios, la situación económica de la industria de la Unión se examinó como se indica a continuación.
(163)
De conformidad con el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base, la Comisión examinó todos los índices y factores económicos pertinentes en relación con la situación de la industria de la Unión.
(164)
A efectos del análisis del perjuicio, los indicadores del mismo se establecieron de la siguiente forma:
-
Los indicadores macroeconómicos (producción, capacidad de producción, utilización de la capacidad, volumen de ventas, cuota de mercado, empleo, productividad, crecimiento, magnitud del margen de dumping y recuperación de los efectos de prácticas de dumping anteriores) se evaluaron a escala de la Unión para todos los productores de la Unión, con arreglo a la información obtenida de las asociaciones nacionales de productores de la Unión y de productores concretos de la Unión. Siempre que fue posible, estos factores se cotejaron con la información general proporcionada por las estadísticas oficiales pertinentes.
-
Los indicadores microeconómicos (existencias, precios de venta unitarios, coste de producción, flujo de efectivo, rentabilidad, rendimiento de la inversión, capacidad de obtención de capital, inversiones y salarios, etc.) se evaluaron a nivel de los productores de la Unión incluidos en la muestra, con arreglo a la información que presentaron.
a) Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
(165)
Durante el período considerado, la producción de la industria de la Unión disminuyó sin cesar y a un ritmo más rápido que el consumo de la Unión, como se muestra en el cuadro 1 que figura después del considerando 153. La producción disminuyó, pasando de 13 541 244 unidades en 2008 a 11 026 646 unidades en el PIR, lo que representa una disminución de un 19 %.
Cuadro 4
Producción total de la Unión
2008
2009
2010
PIR
Volumen (unidades)
Producción
13 541 244
12 778 305
11 682 329
11 026 646
Índice (2008 = 100)
100
94
86
81
Fuente:
Respuestas al cuestionario, estadísticas oficiales pertinentes.
(166)
La capacidad de producción se redujo en un 5 % entre 2008 y el PIR, lo cual compensó en parte el impacto de la disminución de la producción -de un 19 %- sobre el índice de utilización de la capacidad. Esta última disminuyó un 14 % durante el mismo período, alcanzando un 74 % en el PIR.
Cuadro 5
Capacidad de producción y utilización de la capacidad
2008
2009
2010
PIR
Volumen (unidades)
Capacidad de producción
15 804 000
15 660 000
15 150 000
15 000 000
Índice (2008 = 100)
100
99
96
95
Utilización de la capacidad
86 %
82 %
77 %
74 %
Índice (2008 = 100)
100
95
90
86
Fuente:
Respuestas al cuestionario, estadísticas oficiales pertinentes.
b) Volumen de ventas
(167)
En conjunto, el volumen de ventas de la industria de la Unión en el mercado de la Unión se redujo de forma similar al consumo de la Unión, que disminuyó un 9 % durante el período considerado, pasando de 12 441 446 unidades en 2008 a 11 276 240 unidades en el PIR. Sin embargo, entre 2009 y 2010 las ventas siguieron disminuyendo, mientras que el consumo permaneció estable, lo cual se refleja en una pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión en 2010, como puede observarse en el cuadro 7, que figura después del considerando 168. Durante el PIR el volumen de ventas aumentó de nuevo, aunque sin llegar a alcanzar su nivel de 2008.
Cuadro 6
Ventas de la industria de la Unión en la Unión
2008
2009
2010
PIR
Volumen (unidades)
12 441 446
11 604 072
10 946 875
11 276 240
Índice (2008 = 100)
100
93
88
91
Fuente:
Respuestas al cuestionario, estadísticas oficiales pertinentes.
c) Cuota de mercado
(168)
La cuota de mercado de la industria de la Unión aumentó, pasando del 55,4 % en 2008 al 56,1 % durante el PIR, lo cual representa un incremento de 0,7 puntos porcentuales durante el PIR. Esta ligera mejora de 0,7 puntos porcentuales durante el período considerado incluye una disminución significativa de un 56,4 % en 2009 a un 52,9 % en 2010. El aumento global de la cuota de mercado de la industria de la Unión, en un contexto de caída de los volúmenes de ventas (véase el considerando 167), puede explicarse por el descenso global del consumo (véase el considerando 153).
Cuadro 7
Cuota de mercado de la industria de la Unión
2008
2009
2010
PIR
Cuota de mercado de la Unión (%)
55,4
56,4
52,9
56,1
Índice (2008 = 100)
100
102
96
101
Fuente:
Respuestas al cuestionario, estadísticas oficiales pertinentes.
d) Empleo y productividad
(169)
El empleo directo disminuyó un 17 %, pasando de 14 197 empleados en 2008 a 11 783 durante el PIR. Esta disminución se debió o la reducción del volumen de producción.
(170)
En conjunto, la productividad disminuyó un 2 % durante el período considerado. La disminución de la producción que tuvo lugar entre 2008 y 2009, unida a una tasa de empleo constante durante el mismo período, generó un descenso de la productividad entre 2008 y 2009. A continuación hubo un incremento de la productividad entre 2009 y 2010, que puede explicarse por la reestructuración de la industria y las inversiones en procesos de producción más eficientes durante el mismo período. Un nuevo descenso del volumen de producción durante el PIR, unido a una reducción menos pronunciada del empleo, dio lugar a una nueva disminución de la productividad en el PIR.
Cuadro 8
Total de empleo y productividad de la Unión
2008
2009
2010
PIR
Número de empleados
14 197
14 147
12 067
11 783
Índice (2008 = 100)
100
100
85
83
Productividad (unidades/año)
954
903
968
936
Índice (2008 = 100)
100
95
102
98
Fuente:
Respuestas al cuestionario, estadísticas oficiales pertinentes.
e) Crecimiento
(171)
Durante el período considerado, el consumo disminuyó un 10 %. La cuota de mercado de la industria de la Unión permaneció relativamente estable (solo aumentó ligeramente, a saber, 0,7 puntos porcentuales en el período considerado, como se indica en el considerando 168). El retroceso del mercado de la Unión indica que los productores de la Unión no tienen la posibilidad de beneficiarse del crecimiento.
f) Magnitud del margen de dumping
(172)
Durante el PIR siguió el dumping desde la RPC, como se explica en los considerandos 143 a 145. Dada la gran capacidad excedentaria en la RPC (véase el considerando 203) y la elusión constatada (véanse los considerandos 223 y 224), el impacto que los márgenes de dumping efectivos tienen sobre la industria de la Unión no puede considerarse insignificante.
g) Recuperación tras anteriores prácticas de dumping
(173)
Se analizó si la industria de la Unión se había recuperado de los efectos del dumping anterior. Se concluyó que la industria de la Unión no se había repuesto de los efectos de prácticas de dumping anteriores en la medida prevista, como muestran, en particular, la persistente baja rentabilidad y una disminución de la utilización de la capacidad. La recuperación de la industria de la Unión también se vio obstaculizada por las prácticas de elusión constatadas (véanse los considerandos 223 y 224).
h) Existencias
(174)
Las existencias de bicicletas para los productores de la Unión ascendían a 517 977 unidades al final del PIR, permaneciendo prácticamente estables con respecto a su nivel de 2008, a pesar de una disminución del 25 % entre 2008 y 2009.
(175)
Algunos de los productores de la Unión tenían unas existencias muy limitadas porque vendían casi toda la producción a empresas vinculadas dentro de su grupo respectivo. Además, se observó que los productores de la Unión fabricaban principalmente por encargo de sus clientes. Todos esos factores distorsionan la evolución de las existencias durante el período considerado, de modo que ese indicador no puede considerarse significativo.
Cuadro 9
Existencias
2008
2009
2010
PIR
Volumen (unidades)
Existencias de cierre
519 832
390 398
522 779
517 977
Índice (2008 = 100)
100
75
101
100
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
i) Precios de venta y costes
(176)
El precio medio de venta en fábrica en la Unión se mantuvo estable durante el período considerado, a pesar de un aumento de un 3 % registrado entre 2008 y 2009. Durante el PIR, el precio de venta disminuyó de nuevo hasta alcanzar su nivel de 2008.
Cuadro 10
Precio de venta unitario de la industria de la Unión
2008
2009
2010
PIR
Precio de venta unitario en la UE (EUR)
144
149
146
144
Índice (2008 = 100)
100
103
102
100
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
(177)
El coste de producción se calculó sobre la base de la media ponderada de todos los tipos del producto similar fabricados por los productores de la Unión. El coste de producción aumentó ligeramente un 2 % durante el período considerado, como muestra el cuadro 11.
Cuadro 11
Coste de producción unitario
2008
2009
2010
PIR
Coste de producción unitario (EUR por unidad)
141
147
146
145
Índice (2008 = 100)
100
104
103
102
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
j) Rentabilidad
(178)
Los niveles de rentabilidad se establecieron sobre la base de las ventas a clientes independientes. La industria de la Unión se hallaba muy cerca del umbral de rentabilidad entre 2010 y el PIR. En conjunto, la rentabilidad empeoró durante el período considerado, mostrando una disminución desde el 1,9 % en 2008 hasta el - 0,1 % durante el PIR.
Cuadro 12
Rentabilidad
2008
2009
2010
PIR
Rentabilidad de las ventas de la Unión
1,9 %
1,6 %
0,3 %
-0,1 %
Índice (2008 = 100)
100
100
98
98
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
k) Inversiones y rendimiento de las inversiones
(179)
Las inversiones aumentaron considerablemente (un 16 %) durante el período considerado, pasando de 7 952 150 EUR en 2008 a 9 263 184 EUR durante el PIR. Esto refleja la continuación de los esfuerzos de la industria de la Unión para aumentar la eficacia del proceso de fabricación y así seguir siendo competitiva.
(180)
El rendimiento de la inversión siguió una tendencia similar a la de la rentabilidad. En 2008, el rendimiento del capital invertido fue positivo (14 %), pero disminuyó hasta el - 1 % durante el PIR.
Cuadro 13
Inversión y rendimiento de las inversiones
2008
2009
2010
PIR
Inversiones (miles EUR)
7 952 150
9 421 745
19 288 284
9 263 184
Índice (2008 = 100)
100
118
243
116
Rendimiento de las inversiones
14 %
11 %
2 %
-1 %
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
l) Flujo de caja y capacidad de reunir capital
(181)
El flujo de caja experimentó una evolución similar a la de la rentabilidad, pero siguió siendo positivo durante el período considerado. Está indicado en el cuadro 14 en porcentaje del volumen de negocios.
(182)
Los únicos que no señalaron ningún problema particular para movilizar capital fueron los productores de la Unión que formaban parte de grupos más amplios. Los productores de la Unión que no formaban parte de grupos más amplios señalaron una mayor presión sobre su situación de tesorería debido a la baja rentabilidad y al deterioro de las condiciones comerciales con proveedores y clientes. La capacidad de reunir capital se vio aún más comprometida por la resistencia de los bancos a financiar el mercado de bicicletas en la actual coyuntura económica.
Cuadro 14
Flujo de caja
2008
2009
2010
PIR
Flujo de caja
3,2 %
3,1 %
1,8 %
1,3 %
Índice (2008 = 100)
100
97
99
98
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
m) Salarios
(183)
Durante el período considerado, los costes salariales por trabajador permanecieron, en general, estables; solo en 2009 se produjo un incremento. Esto se debe principalmente al impacto de la reducción de personal en los baremos salariales de las empresas, combinada con la conservación de los trabajadores especializados a fin de mantener la eficiencia y la calidad.
Cuadro 15
Salarios
2008
2009
2010
PIR
Costes salariales por trabajador (en EUR)
15 747
17 393
17 383
16 581
Índice (2008 = 100)
100
110
110
105
Fuente:
Respuestas al cuestionario.
5. Conclusión sobre el perjuicio
(184)
A pesar de las medidas aplicadas, la mayoría de los indicadores del perjuicio relativos al rendimiento de la industria de la Unión se deterioraron durante el período considerado. En particular, los indicadores macroeconómicos, como los volúmenes de producción (- 19 %), la capacidad de producción (- 5 %), la tasa de utilización de la capacidad (- 14 %) y el empleo (- 17 %) disminuyeron considerablemente. Por otra parte, los indicadores microeconómicos relacionados con el beneficio disminuyeron durante el período considerado, con una rentabilidad (- 0,1 %) en el PIR.
(185)
De todo lo expuesto se desprende que la industria de la Unión sigue estando en una situación frágil, con una disminución de los beneficios e incluso una rentabilidad cercana a cero en 2010 y durante el PIR. Además, cualquier posibilidad de aumento del crecimiento y de los beneficios se vio minada por la presión de las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC y por las prácticas de elusión a nivel de las importaciones (véanse los considerandos 223 y 224).
(186)
Con todo, la industria de la Unión consiguió mantener -e incluso incrementar ligeramente- su cuota de mercado en un mercado cada vez más pequeño. El incremento de las inversiones durante el período considerado (+ 16 %), muestra los esfuerzos de la industria de la Unión para seguir siendo competitiva. Esto, unido a las innovaciones más recientes de la industria de la Unión descritas en el considerando 248 muestra su vitalidad y su viabilidad económica.
(187)
A la vista de todo ello, se concluye que la industria de la Unión siguió sufriendo un perjuicio importante en el sentido del artículo 3 del Reglamento de base y permaneció en una situación vulnerable.
(188)
Tras la comunicación de las conclusiones, las partes alegaron, en relación con el asunto «conservas de mandarinas» (27), que la Comisión estaba obligada a adoptar cuantas medidas fueran necesarias para colmar la falta de determinados datos debido a la escasa cooperación por parte de los productores exportadores chinos y que, al no hacerlo, la Comisión había incumplido sus obligaciones de procedimiento establecidas en el Reglamento de base. Además, las partes propusieron que se utilizaran las estadísticas de exportación chinas, que, a diferencia de Eurostat, desglosan los principales tipos de bicicletas exportados al mercado de la UE, o que se pidiera a las autoridades aduaneras nacionales de los principales Estados miembros importadores que analizaran los distintos tipos importados de la RPC, con arreglo al artículo 6, apartados 3 o 4, del Reglamento de base.
(189)
Como se menciona en los considerandos 19 y 21, la Comisión notificó oficialmente el inicio de la investigación a los productores exportadores de la RPC conocidos, así como a una asociación de productores chinos y a los representantes del país afectado. La Comisión se puso en contacto con unas 70 empresas chinas ya conocidas por parte de sus servicios a raíz de una investigación anterior y, en una fase posterior, cuando se inició la investigación antisubvenciones mencionada en el considerando 16, la Comisión identificó a aproximadamente otros 300 productores exportadores chinos, con los cuales también se puso en contacto en el marco de la reconsideración provisional. Además, al inicio de la investigación, se notificó a los representantes del país afectado que, en caso de no haber una cooperación suficiente por parte de los productores exportadores, la Comisión puede establecer sus conclusiones a partir de los datos disponibles, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 18 del Reglamento de base. Como se menciona en los considerandos 19 y 21, la Comisión notificó oficialmente el inicio de la investigación a los productores exportadores de la RPC conocidos, a una asociación de productores chinos y a los representantes del país afectado.
(190)
En el asunto «conservas de mandarinas», el elemento que el Tribunal analizó fue el nivel de esfuerzo que la Comisión habría debido realizar para obtener información pertinente para el cálculo del valor normal establecido sobre la base del precio o del valor calculado de productores nacionales en un tercer país de economía de mercado, tratando de obtener la cooperación de mercados identificados como potencialmente análogos.
(191)
En la presente investigación, la falta de información se debe a la considerable falta de cooperación de las partes objeto de la investigación. Como se menciona en el considerando 186, se pidió repetidamente a las partes que cooperaran, pero no lo hicieron. En este caso, a diferencia de lo que ocurrió en el asunto de las conservas de mandarinas, la Comisión intentó activa y repetidamente obtener la cooperación de las partes afectadas. Por tanto, el paralelismo entre el asunto «conservas de mandarinas» y la presente investigación no está justificado.
(192)
La Comisión evaluó la utilidad de otras fuentes, incluidas las estadísticas de exportación chinas. Se concluyó que no era apropiado recurrir a otras fuentes de información en el marco de la presente investigación, ya que no proporcionaban un nivel de precisión suficiente para calcular nuevos márgenes. Además, se constató que las estadísticas chinas no coincidían con las estadísticas de Eurostat, ya que presentaban, por ejemplo, niveles de importación sensiblemente más elevados que los comunicados por Eurostat. Por tanto, las fuentes alternativas propuestas no pudieron utilizarse. Algunas partes también sugirieron que la Comisión pidiera a las autoridades aduaneras nacionales de los principales Estados miembros importadores que cooperaran en la realización de un análisis de los distintos tipos de productos importados de la RPC. En respuesta a esta solicitud, se consideró que, aparte de la imposibilidad práctica de recabar dichos datos, aun cuando se hubieran recabado, no habrían colmado la falta de información resultante de la falta de cooperación. Esto se debe, en particular, a que el nivel de análisis necesario no habría podido alcanzarse simplemente con las facturas, debido a que el tipo de producto no estaba descrito de forma suficientemente detallada para poder efectuar una comparación pertinente de los tipos de productos.
(193)
Varias partes también alegaron que la Comisión no había efectuado un análisis de la combinación de productos característicos de las importaciones de la RPC, a fin de comparar de forma objetiva y equitativa las importaciones con las bicicletas fabricadas en la Unión, con objeto de establecer el perjuicio sufrido y determinar la subcotización de los precios. Además, las partes alegaron que la Comisión se había basado en la cifra de la subcotización de los precios determinada en la investigación anterior mencionada en el considerando 5, y calculada a partir de los precios medios establecidos por Eurostat, sin conocer la composición real de las importaciones. Además, se alegó que la Comisión no había hecho ningún esfuerzo para determinar si los productos importados eran realmente comparables con las bicicletas producidas en la Unión y, en consecuencia, el análisis de la subcotización de los precios efectuado por la Comisión en lo concerniente a los productores que no cooperaron era incorrecto. Por esas razones, las partes señalaron que también cabía concluir que la Comisión no había efectuado una evaluación objetiva ni había explicado debidamente su afirmación de que la industria de la Unión sigue sufriendo un perjuicio importante.
(194)
A este respecto, cabe señalar que, como se indica en el considerando 160, la subcotización de los precios practicados por los productores exportadores que cooperaron y respecto de los cuales se ha constatado la existencia de dumping se calculó a partir de su precio de exportación real comprobado (precio cif en la frontera de la Unión), con y sin derecho antidumping, teniendo en cuenta la combinación de productos que caracterizó sus exportaciones durante el PIR. Sin embargo, dado que la cooperación de los productores exportadores chinos fue muy escasa y que, en consecuencia, las conclusiones relativas a los productores exportadores chinos no pueden considerarse representativas de toda la RPC, como se señala en el considerando 145, los niveles de subcotización de los precios establecidos en la reconsideración provisional de modificación mencionada en el considerando 3 no pudieron modificarse.
(195)
Frente a esta considerable falta de cooperación, para determinar los niveles de dumping, de subcotización y de perjuicio a escala nacional, la Comisión tuvo que basarse en los datos disponibles. En este contexto, la Comisión consideró la posibilidad de recurrir a otras fuentes de información, que, por las razones expuestas en los considerandos 192 a 194, no pudieron utilizarse. Por tanto, a falta de conclusiones contradictorias, los niveles de dumping, de subcotización y de perjuicio a escala nacional establecidos en la reconsideración provisional de modificación mencionada en el considerando 3 se tomaron como referencia para la presente investigación.
(196)
Contrariamente a las alegaciones de las partes, se confirma que los niveles de referencia utilizados son los que se habían establecido en la reconsideración por expiración que dio lugar al Reglamento (CE) no 1095/2005 y que se mencionan en el considerando 3.
(197)
Además, se afirmó que la Comisión no había analizado los errores supuestamente cometidos por las aduanas nacionales, y que eso impidió efectuar una comparación equitativa de los precios de importación chinos. Cabe recordar que, en el marco de la presente investigación, debido a la considerable falta de cooperación, no habría podido efectuarse ninguna comparación válida de los precios, de modo que esa alegación se consideró irrelevante.
F. CARÁCTER DURADERO DE LAS NUEVAS CIRCUNSTANCIAS Y PROBABILIDAD DE PERSISTENCIA DEL DUMPING Y DEL CONSIGUIENTE PERJUICIO
1. Dumping
(198)
En virtud de lo dispuesto en el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, se analizó si las circunstancias relacionadas con el dumping y el perjuicio habían sufrido cambios significativos y si se podía afirmar, razonablemente, que dichos cambios revestirían carácter duradero.
(199)
Los tres productores exportadores chinos que cooperaron estaban sujetos al tipo del derecho residual de la investigación anterior, mientras que en la actual, los tipos de derecho individuales se calcularon para ellos. Como se indica en los considerandos 113 y 115, los tres productores exportadores de la RPC cumplían todos los requisitos necesarios para obtener un trato individual. En el expediente no había ningún dato que demostrara que la situación de los productores exportadores afectados podría cambiar en un futuro próximo.
(200)
Además, la investigación reveló que el sistema chino de cuotas de exportación aplicable durante la reconsideración provisional de modificación fue suprimido por el Gobierno de la RPC, y no es probable que se reintroduzca, en particular teniendo en cuenta las políticas destinadas al sector de las bicicletas, como se indica en el considerando 203. Además, la investigación no reveló ninguna prueba de que el comportamiento de los precios de exportación de estas tres empresas vaya a cambiar perceptiblemente en un futuro próximo.
(201)
Por consiguiente, se considera que las nuevas circunstancias que dan lugar al cálculo de los márgenes de dumping para los tres productores exportadores chinos que cooperaron son duraderas.
(202)
En lo que respecta al derecho de ámbito nacional para la RPC, la investigación no reveló ningún cambio de circunstancias, y se propone mantener el mismo nivel del derecho, tal como se estableció en la reconsideración provisional de modificación.
(203)
También se examinó si la continuación de la medida seguía siendo necesaria para contrarrestar los efectos del dumping. Según la asociación china de fabricantes de bicicletas, la producción total de bicicletas de la RPC ascendió a 83,45 millones de unidades en 2011, lo que supone un incremento del 2,3 % con respecto a 2010. Por otra parte, la industria de bicicletas china sigue estando orientada hacia la exportación. Así, en 2011, la RPC exportó 55,72 millones de bicicletas, es decir, un 67 % de su producción total, lo que supone una disminución del 4,2 % desde 2010. Las ventas interiores fueron de aproximadamente 23,73 millones de unidades en 2011. La principal región de producción en la RPC es Tianjin, donde en 2011 se fabricó aproximadamente la mitad de la producción total. Según el plan municipal de desarrollo de las industrias ligera y textil de Tianjin en el marco del Tianjin Municipal Light Industry and Textile Industry Development Plan for the 12th Five-Year Plan, en esa región se están desarrollando nuevos parques industriales especializados en la fabricación de bicicletas. Por tanto, de aquí a 2015, se estima que la capacidad de producción de bicicletas en la región de Tianjin llegará a 55 millones de bicicletas, lo que supone un incremento del 44 % con respecto a 2011, y la mitad de la producción está destinada a la exportación (lo cual es superior al consumo total de bicicletas en la Unión en el PIR).
(204)
Además, las tres empresas que cooperaron comunicaron un índice de utilización de la capacidad entre el 72 % y el 81 % durante el PIR. Si se extrapolan estos datos, puede estimarse que la capacidad excedentaria de la industria china representa más de 25 millones de bicicletas, es decir, representa más del doble de la producción total de la industria de la Unión durante el PIR, y es un 24 % superior al consumo total de la Unión. Además, dado que la producción de bicicletas requiere una mano de obra importante, parece que, debido a la gran cantidad de mano de obra barata disponible en la RPC, los productores chinos pueden renovar su capacidad con bastante rapidez.
(205)
Por otra parte, en términos de volumen, el mercado de la Unión es el segundo mayor en todo el mundo después del mercado chino, lo cual da un gran atractivo a la Unión en términos de demanda potencial.
(206)
Las conclusiones de la investigación antielusión (véase el considerando 14) confirman que el mercado de la Unión sigue siendo atractivo para los productores exportadores chinos y que, de no adoptarse ninguna medida, probablemente reorientarían importantes volúmenes hacia la Unión.
(207)
Por otra parte, otros posibles importantes mercados de exportación para China han adoptado medidas antidumping [Canadá (28)], lo cual reduce los posibles mercados de terceros países disponibles para las exportaciones chinas sin derechos de exportación.
(208)
Cabe recordar que en el pasado Estados Unidos tenía una producción nacional de bicicletas y había establecido derechos antidumping contra la RPC. Sin embargo, una vez que, a finales de los años noventa, se derogaron esos derechos antidumping, las importaciones chinas invadieron el mercado estadounidense. La producción nacional casi desapareció en los años siguientes. Según las estimaciones, en 2011 el 99 % de las bicicletas vendidas en Estados Unidos eran importadas: el 93 % de la RPC y el 6 % de Taiwán. La producción nacional de bicicletas en Estados Unidos se estima en aproximadamente 56 000 unidades al año, para un consumo anual de aproximadamente 16 millones de bicicletas. Según las estimaciones, en 2011 el mercado total de bicicletas de Estados Unidos (incluidas las ventas de repuestos y accesorios) ascendió a 6 000 millones USD.
(209)
En conclusión, la industria de las bicicletas chinas está orientada hacia la exportación y se caracteriza por el predominio de prácticas de precios desleales en varios mercados en todo el mundo. Por otra parte, las conclusiones de la investigación antielusión confirman que los exportadores chinos siguen interesados por el mercado de la Unión. Además, ese comportamiento indica que, si se derogaran las medidas, muy probablemente el mercado de la Unión sería el blanco de importaciones chinas a bajo precio, con vistas a hacerse con el mercado interior. Por consiguiente, puede concluirse que el mantenimiento de las medidas sigue siendo necesario para contrarrestar los efectos del dumping.
(210)
Tras la comunicación, se afirmó que en el análisis no se había tenido en cuenta el hecho de que el crecimiento de la producción en la RPC está limitado por la insuficiencia de mano de obra, y que la RPC está perdiendo su ventaja ligada al coste de la mano de obra en beneficio de otros países del Sur de Asia que operan en el marco de acuerdos comerciales preferenciales. Debido a la falta de cooperación, esta alegación no pudo comprobarse, de modo que se desestimó.
2. Perjuicio
(211)
Por lo que respecta a los motivos para iniciar de oficio la reconsideración provisional, en la investigación se examinaron los siguientes cambios en la estructura de la industria de las bicicletas de la UE: i) el paso de un ciclo completo de producción a unas operaciones de montaje (parcial) utilizando piezas importadas, ii) una modificación del nivel de costes debido a la ampliación y a la deslocalización, así como a la construcción de nuevas instalaciones en Europa Central y Oriental, iii) un creciente cambio en la utilización de las materias primas, pasando del acero a la aleación, en función de las tendencias de los consumidores. A partir de las conclusiones establecidas en el considerando 162, todos los cambios anteriormente mencionados están en curso y son de carácter global, de modo que probablemente son irreversibles en un futuro próximo.
(212)
Por lo que se refiere a la evaluación de la probabilidad de continuación del perjuicio, dada la ya de por sí frágil situación de la industria de la Unión, tal como se ha descrito en los considerandos 184 a 187, también es probable que los productores de la Unión no sean capaces de resistir nuevas presiones sobre los precios derivadas de las importaciones chinas objeto de dumping y, por consiguiente, se vean obligados a salir del mercado de la Unión, con todas las pérdidas que eso lleva consigo en términos de empleo, inversión, tecnología y conocimientos técnicos (véanse los considerandos 247 y 248). Por tanto, puede concluirse que en ese caso sea probable que se produzca una continuación del perjuicio en caso de que se deroguen las medidas.
(213)
Algunas partes alegaron que la industria de la Unión no sufre un perjuicio importante, ya que la información de que se dispone da a entender que su situación financiera es buena. Cabe señalar que la situación financiera de la industria de la Unión se evalúa a partir de la información recogida y verificada durante la investigación, a partir de una muestra representativa de productores de la Unión. Dicha evaluación no puede sustituirse por información de que se dispone en relación con algunos productores de la Unión, aun cuando se presuma que su producción y el valor de las ventas sean elevados. Por tanto, las conclusiones de la investigación analizadas en los considerandos 162 a 187 contradicen la información presentadas por dichas partes. Por consiguiente, sus argumentos se consideraron infundados.
(214)
También se alegó que la continuación de las medidas antidumping contra la RPC sería discriminatoria, ya que las importaciones procedentes de otros terceros países son supuestamente objeto de dumping y causan perjuicio, en particular las procedentes de Sri Lanka, y no se ha adoptado ninguna medida antidumping con respecto a las importaciones procedentes de esos países. A raíz de la investigación antielusión, las medidas antidumping se ampliaron a las importaciones de bicicletas procedentes, entre otros países, de Sri Lanka. Además, no se aportó ninguna prueba de que los verdaderos productores del país afectado practiquen dumping. Por consiguiente, el argumento de la parte se consideró infundado y se rechazó.
G. CAUSALIDAD
1. Introducción
(215)
De conformidad con el artículo 3, apartados 6 y 7, del Reglamento de base, se examinó si el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión había sido causado por las importaciones objeto de dumping en cuestión. Se analizaron asimismo otros factores conocidos, distintos al dumping, que hubiesen podido perjudicar a la industria de la Unión al mismo tiempo, a fin de que el eventual perjuicio causado por ellos no se atribuyera a las importaciones objeto de dumping. En particular, se analizaron los resultados de la investigación antielusión.
2. Efecto de las importaciones chinas objeto de dumping
(216)
Las importaciones chinas disminuyeron durante el período considerado, representando una cuota de mercado del 2,9 % durante el PIR. Esta cuota de mercado relativamente baja -y en retroceso- debe examinarse en el contexto de las prácticas de elusión constatadas en las importaciones procedentes de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez (véanse los considerandos 223 y 224).
(217)
Como se indica en el considerando 160, se concluyó que las importaciones procedentes de la RPC siguieron subcotizando los precios de venta de la industria de la Unión en el mercado de la Unión, de modo que ejercían una presión significativa sobre el nivel de los precios en el mercado de la Unión.
(218)
Al mismo tiempo, la mayoría de los indicadores del perjuicio mostraron una tendencia a la baja, en particular en lo que respecta a la producción (- 19 %), el volumen de ventas (- 9 %), la capacidad (- 5 %) y la utilización de la capacidad (- 14 %).
(219)
La rentabilidad de la industria de la Unión se redujo durante el período considerado, hasta acercarse al umbral de rentabilidad, debido a la presión de los precios chinos. Por esa razón, la industria de la Unión no pudo aumentar sus precios hasta niveles rentables sin perder una cuota de mercado significativa.
(220)
Por consiguiente, se concluye que la presión ejercida por las importaciones de bicicletas a precios de dumping influyó significativamente en la situación económica vulnerable en que se hallaba la industria de la Unión.
(221)
Tras la comunicación, se alegó que la pertinencia de la disminución de los niveles de producción y de la utilización de la capacidad no se había argumentado adecuadamente, en particular si se tiene en cuenta el hecho de que la disminución de la producción no influye en la rentabilidad. Cabe señalar que todos los elementos relativos al perjuicio son pertinentes para evaluar la situación económica de la industria de la Unión, con independencia de que influyan o no en los niveles de rentabilidad en este caso concreto. Como se explica en el considerando 237, la baja de la rentabilidad y de otros indicadores relacionados con el beneficio no se debió a la contracción del mercado, sino a la presión continua de las importaciones chinas objeto de dumping. Por tanto, se rechaza esa alegación.
(222)
La misma parte alegó asimismo que la evolución de la cuota de mercado de las importaciones chinas no se ha analizado adecuadamente, puesto que en el análisis no se tiene en cuenta la fuerte baja de las importaciones que se produjo durante el período considerado. Dicha parte afirmó asimismo que al analizarse la relación causal no se tuvieron en cuenta las tendencias al alza de los precios de dichas exportaciones. Para responder a esta alegación, cabe recordar que la disminución del volumen de las importaciones chinas debe examinarse en el contexto de las conclusiones de la investigación paralela antielusión (véase el considerando 216). La tendencia de los precios de las importaciones chinas establecida sobre la base de los datos de Eurostat no es pertinente, ya que no tiene en cuenta la evolución del precio de las importaciones de las bicicletas chinas mediante el tránsito por otros países para eludir las medidas. Por estos motivos, se rechazó la alegación.
3. Efecto de eludir las importaciones
(223)
Como se indicó en el considerando 15, en la investigación antielusión se determinó que se habían eludido las medidas vigentes contra la RPC, a través de operaciones de montaje y tránsito vía Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez. A partir de esas conclusiones, la diferencia entre el volumen de las importaciones procedentes de los países en cuestión registrado en Eurostat y el volumen exportado por verdaderos productores conocidos, es decir, los que se benefician de una exención de las medidas ampliadas, por las razones establecidas en el Reglamento (UE) no 501/2013, se consideró como el resultado de importaciones que eludían las medidas en vigor (en lo sucesivo, «importaciones que eluden las medidas»).
(224)
En el contexto del análisis de la relación de causalidad, se consideró que efectivamente dichas importaciones procedían de China y que, por consiguiente, debían tratarse como importaciones directas procedentes de China. Sobre esa base, el volumen de las importaciones chinas así establecido ascendió a 1 904 761 unidades en el PIR. En 2008, las importaciones ascendieron a 2 321 240 unidades. En 2009 disminuyeron hasta 1 802 101 unidades, es decir un 22 %, y en 2010 aumentaron, hasta llegar casi al mismo nivel que en 2008, alcanzando el 10,6 % de la cuota de mercado. Por último, las importaciones disminuyeron de nuevo durante el período de investigación en un 13 %, alcanzando una cuota de mercado del 9,5 %. Durante el período considerado, el volumen de las importaciones disminuyó un 18 %. En el contexto de la contracción de mercado (véase el considerando 153) la disminución del volumen de las importaciones descrita no generó una pérdida significativa de cuota de mercado, pues esta solo disminuyó un 0,8 % durante el período considerado. Habida cuenta de que se desconoce la combinación de productos de las importaciones procedentes de la RPC y las importaciones que eludían las medidas, no tiene sentido comparar los precios de estas importaciones con los de la industria de la Unión en el mercado de la Unión.
Cuadro 16
Importaciones procedentes de la RPC e importaciones que eluden las medidas, procedentes de Indonesia, Malasia, Sri Lanka y Túnez
2008
2009
2010
PIR
Volumen de las importaciones (unidades)
2 321 240
1 802 101
2 194 354
1 904 761
Índice (2008 = 100)
100
78
95
82
Cuota de mercado
10,3 %
8,8 %
10,6 %
9,5 %
Fuente:
Eurostat.
(225)
Tras la comunicación, varias partes alegaron que el análisis del impacto de las importaciones que eluden las medidas estaba sesgado, ya que se basa únicamente en los efectos del volumen y no tiene en cuenta ninguna comparación de los precios basada en el análisis de la combinación de productos. Se alegó que esa omisión del análisis se debió a un error de procedimiento, ya que se omitió el análisis de la combinación de productos, a pesar de la cooperación de los productores exportadores de los países afectados. Además, se alegó que las importaciones a la Unión procedentes de dichos países correspondían a bicicletas de bajo precio para niños, o a otras bicicletas que no compiten con las bicicletas producidas en la Unión. En respuesta a esta alegación, cabe señalar que, por las razones expuestas en el considerando 192, no fue posible efectuar un análisis de la combinación de productos. Además, la mayoría de las importaciones en las que se eludían las medidas se efectuaban mediante tránsito por otro país, en casos en los que no se disponía de ninguna información relativa a la combinación de productos. Por último, cabe señalar que los productores de la Unión producían todos los segmentos del producto; por tanto, se consideró que la alegación de que las importaciones de bicicletas para niños y de gama baja no hacen la competencia a las bicicletas producidas en la Unión carecía de fundamento.
4. Incidencia de otros factores
4.1. Importaciones procedentes de otros países
(226)
Las importaciones totales procedentes de otros terceros países representaron 6 931 333 unidades durante el PIR. Este nivel de importaciones supuso un ligero aumento del 1 % durante el período considerado.
(227)
Debido a la contracción del consumo de la Unión, la cuota de mercado de las importaciones procedentes de otros terceros países siguió siendo relativamente estable, alcanzando el 34 % en el PIR.
(228)
Taiwán siguió siendo el principal país exportador a la Unión, con una cuota de mercado relativamente constante durante el período considerado, que representaba el 14 % del consumo de la Unión durante el PIR.
(229)
Tailandia es el segundo mayor país exportador a la Unión. Su cuota de mercado disminuyó dos puntos porcentuales durante el período considerado, pasando del 7 % en 2008 al 5 % en el PIR.
(230)
Sin embargo, como se expone en el considerando 157, los precios de Eurostat no tienen en cuenta las diferentes combinaciones de productos de cada país y, por lo tanto, solo se utilizan índices para indicar las tendencias de los precios. Dado que se desconoce la combinación de productos de las importaciones procedentes de otros terceros países, no tiene sentido comparar los precios de estas importaciones con los de la industria de la Unión en el mercado de la Unión.
(231)
Sin embargo, cabe señalar que solo las importaciones procedentes de Taiwán son superiores al volumen de las importaciones chinas (incluidas las importaciones que eluden las medidas). A este respecto, se ha de precisar que, por lo general, las importaciones de bicicletas procedentes de Taiwán están destinadas al mercado de alta gama y que no se presentaron pruebas de lo contrario. Por consiguiente, se concluye que no puede considerarse que estas causen perjuicio a la industria de la Unión.
(232)
Varias partes alegaron que las importaciones procedentes de otros terceros países se realizaron a precios inferiores a los de las importaciones chinas y que, por lo tanto, estas últimas no eran la causa del importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Ese argumento no puede aceptarse, ya que los precios medios de las importaciones no pudieron determinarse a partir de los datos de Eurostat por las razones expuestas en el considerando 157 y, por lo tanto, no se puede extraer ninguna conclusión sobre esa base.
(233)
Otra parte alegó que se preveía que las importaciones procedentes de terceros países sujetas al Sistema de Preferencias Generalizadas (SPG) desde el 1 de enero de 2011 iban a aumentar (Camboya y Bangladesh). Sin embargo, no es posible evaluar a priori su incidencia sobre los precios de importación y sobre el volumen de las importaciones, ni sobre sus efectos sobre el mercado de la Unión. Además, no se disponía de información alguna sobre la capacidad de estos países para aumentar la capacidad de producción y el volumen de ventas en el mercado de la Unión. Por consiguiente, no pueden sacarse conclusiones sobre esta base, y tuvo que rechazarse esta alegación.
(234)
Tras la comunicación, las partes alegaron que en el análisis no se tuvo debidamente en cuenta el impacto de las importaciones procedentes de terceros países que tienen acuerdos comerciales preferenciales, y que las importaciones procedentes de dichos países habían alcanzado un volumen considerable comparadas con las importaciones chinas, y algunas de ellas a precios sustancialmente inferiores. En este contexto, se recuerda que la RPC es el segundo mayor importador a la Unión. Todas las importaciones procedentes de otros terceros países se hallaban por debajo del volumen de importación de las bicicletas chinas. Por otra parte, no se formuló ninguna alegación de dumping con respecto a dichos países. Por consiguiente, se concluyó que las importaciones procedentes de dichos países no podían tener un impacto suficiente para romper la relación causal existente entre los grandes volúmenes de importaciones objeto de dumping procedentes de China y la continuación del perjuicio material sufrido por la industria de la Unión. Por estos motivos, la alegación fue rechazada.
Cuadro 17
Importaciones originarias de otros terceros países (29)
2008
2009
2010
PIR
Unidades
Cuota de mercado
Precio
EUR/unidad
Unidades
Cuota de mercado
Precio
EUR/unidad
Unidades
Cuota de mercado
Precio
EUR/unidad
Unidades
Cuota de mercado
Precio
EUR/unidad
Taiwán
3 428 043
15 %
2 949 433
14 %
3 458 448
17 %
2 864 114
14 %
Indizado
100
100
100
86
94
126
101
110
125
84
93
151
Tailandia
1 522 209
7 %
1 384 410
7 %
1 234 123
6 %
993 952
5 %
Indizado
100
100
100
91
99
118
81
88
114
65
73
113
Otros
2 746 124
12 %
66
2 838 962
14 %
73
2 847 164
14 %
80
3 077 535
15 %
80
Indizado
100
100
100
103
113
111
104
113
122
112
125
121
Total
7 696 376
34 %
99
7 172 805
35 %
116
7 539 735
36 %
122
6 935 601
34 %
132
Indizado
100
100
100
93
102
118
98
106
124
90
101
134
Fuente:
Eurostat.
4.2. Evolución del consumo
(235)
Como se indica en el considerando 153, entre 2008 y el PIR el consumo disminuyó un 10 %. Sin embargo, la industria de la Unión mantuvo -e incluso aumentó ligeramente-su cuota de mercado (véase el considerando 168). Por consiguiente, un mercado decreciente no puede ser fuente de perjuicio.
4.3. Crisis económica y condiciones climáticas
(236)
Algunas partes alegaron que las negativas condiciones económicas existentes en la Unión tuvieron un impacto en el comportamiento de compra de los consumidores durante el período considerado. También se alegó que las malas condiciones climatológicas en la Unión en 2011 habían influido, al menos en parte, en la situación de la industria de la Unión. Se alegó que esos factores provocaron la disminución global del consumo de bicicletas en la Unión.
(237)
De hecho, la investigación puso de manifiesto un descenso del consumo de la Unión durante el período considerado. Sin embargo, como se señala en el considerando 234, la contracción del mercado no puede considerarse fuente de perjuicio.
(238)
Estas partes también alegaron que la producción y el empleo disminuyeron tan solo siguiendo la tendencia del consumo, y no a causa de las importaciones objeto de dumping. Sin embargo, dado que la industria de las bicicletas no tiene unos costes fijos elevados, la disminución de la producción no repercutió en la rentabilidad de la industria de bicicletas de la Unión. En lo que se refiere al empleo, la disminución registrada se debe al proceso de reestructuración emprendido por la industria de la Unión. En cualquier caso, esta evolución no explica las tendencias negativas para otros indicadores de perjuicio.
4.4. Importaciones no objeto de dumping
(239)
Las importaciones no objeto de dumping de un productor exportador que cooperó representaban cantidades insignificantes, es decir cercanas al 0 % del total de las importaciones procedentes de la RPC, de modo que no podían tener un efecto visible sobre la situación de la industria de la Unión.
4.5. Bicicletas eléctricas
(240)
Se alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión fue causado por la evolución de las bicicletas eléctricas, que supuestamente estaban sustituyendo al producto afectado. Sin embargo, el desarrollo del las bicicletas eléctricas es muy reciente y representaba tan solo una parte marginal del volumen de ventas durante el PIR. Por tanto, no podían tener ningún impacto en la situación de la industria de la Unión.
4.6. Efecto de los cambios estructurales
(241)
Tras la comunicación, una de las partes alegó que, en su análisis del perjuicio y de sus causas, la Comisión no había tenido en cuenta el impacto de los claros cambios estructurales que se habían producido en el mercado y en la industria de la Unión. A título de ejemplo, se alegó que, en su análisis de los costes de producción, la Comisión no había examinado la incidencia del desplazamiento de la producción a otros países de Europa del Este. En respuesta a esa alegación, cabe señalar que se analizó si esos cambios tenían un carácter duradero (véase el considerando 162), y se concluyó que sí eran duraderos (véase el considerando 211). Por esa razón, se efectuó un nuevo análisis del perjuicio a partir de una muestra de productores de la Unión seleccionados para que reflejaran los cambios estructurales. Por consiguiente, se estimó que, en el análisis del perjuicio y de la relación causal, sí se tuvieron debidamente en cuenta los efectos de esos cambios. Por tanto, se rechazó esa alegación.
4.7. Conclusión
(242)
A pesar de la disminución del consumo de la Unión, se constató que entraron en el mercado de la Unión volúmenes importantes de importaciones de bicicletas chinas objeto de dumping, ya sea directamente, ya sea a través de prácticas de elusión. La presencia significativa y relativamente estable de esas importaciones en el período considerado coincidió con un período de vulnerabilidad económica continuada de la industria de la Unión (véanse los considerandos 184 a 187). Se concluye, pues, que existe una relación causal entre las importaciones procedentes de la RPC (directas y a través de prácticas de elusión) y el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(243)
Se tuvieron en cuenta otros factores, como la incidencia de las importaciones procedentes de otros terceros países, el desarrollo del consumo, la crisis económica y las condiciones climáticas, las importaciones no objeto de dumping y el desarrollo de las bicicletas eléctricas. Se constató que ninguno de esos factores era suficientemente importante como para romper la relación causal establecida entre las importaciones chinas objeto de dumping y el importante perjuicio sufrido.
(244)
Habida cuenta de este análisis, en el que se distinguen y separan debidamente los efectos de todos los factores conocidos en la situación de la industria de la Unión de los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping, se concluyó que las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC, junto con las importaciones que eludían las medidas, causaron un perjuicio importante a la industria de la Unión en el sentido del artículo 3, apartado 6, del Reglamento de base.
H. INTERÉS DE LA UNIÓN
1. Introducción
(245)
De conformidad con el artículo 21 del Reglamento de base, se examinó si, a pesar de la conclusión sobre el dumping perjudicial, existían razones de peso para concluir claramente que no redundaba en interés de la Unión imponer medidas antidumping contra las importaciones procedentes de la RPC sobre la base de los porcentajes que figuran a continuación (véase el considerando 279).
(246)
Debe recordarse que, en las investigaciones anteriores, se consideró que la adopción de medidas no era contraria al interés de la Unión. Además, el hecho de que la actual investigación sea una reconsideración provisional con arreglo al artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, es decir, en la que se analiza una situación en la que las medidas antidumping ya están en vigor, permite evaluar cualquier efecto negativo excesivo para las partes afectadas por las medidas antidumping existentes.
(247)
La determinación del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses pertinentes, es decir, los de la industria de la Unión, los productores de piezas de bicicletas, los importadores no vinculados y los usuarios.
2. Interés de la industria de la Unión
(248)
La investigación puso de manifiesto que la industria se halla aún en una situación frágil. Dado el considerable volumen de las importaciones objeto de dumping procedentes de la RPC y la probabilidad de continuación del dumping y del perjuicio, es muy probable que, si se derogan las medidas, la producción de la Unión desaparezca.
(249)
La industria de la Unión contribuye significativamente a la innovación tecnológica y a sus productos derivados, como las recientes bicicletas motorizadas EPAC (Electronically Power Assisted Cycles) y las bicicletas eléctricas, que no serían viables en el plano económico si la Unión no tuviera una industria de la bicicleta. Además, la industria de la Unión contribuye al cumplimiento de los objetivos ambientales, como un transporte más ecológico y la descarbonización.
(250)
La industria de la Unión también es un motor para las industrias relacionadas, como la producción de piezas y accesorios de bicicleta y servicios conexos. En total, la industria de la Unión genera directa e indirectamente entre 60 000 y 70 000 puestos de trabajo en el mercado de la Unión.
(251)
Si la industria de la Unión desapareciera, se perderían sus esfuerzos de reestructuración y sus inversiones en la innovación. En cambio, con las medidas en vigor, la industria de la Unión podría mantener e incluso aumentar su volumen de ventas, generando así el necesario rendimiento de las inversiones que necesitaría para seguir reinvirtiendo en las nuevas tecnologías y en innovación.
(252)
A la vista de las conclusiones sobre la situación de la industria de la Unión, tal como se describe en los considerandos 184 a 187, cabe esperar que, si no se toman medidas, la situación financiera de la industria de la Unión probablemente se deteriore considerablemente y, en última instancia, acarree el cese de la producción. Por consiguiente, las medidas antidumping redundan en interés de la industria de la Unión.
3. Interés de los productores de piezas de bicicleta
(253)
Durante la investigación se dio a conocer la Association of the Bicycles Parts Producers (Asociación de fabricantes de productos para bicicletas - COLIPED). COLIPED comunicó que, en la Unión, aproximadamente 370 empresas suministran componentes para los productores de bicicletas y dan empleo a unas 16 000 personas. Los proveedores de la industria dependen de la continuación de la producción de bicicletas de la Unión.
(254)
Se manifestaron a favor de las medidas 53 fabricantes de piezas de bicicleta, que representan el 39 % de los aproximadamente 1 200 millones EUR de volumen de negocios total de la industria de piezas de bicicletas. Los fabricantes de piezas de bicicletas se benefician de la ampliación de las medidas vigentes a las piezas esenciales de bicicleta (véase el considerando 1). El régimen de exención existente (véase el considerando 1) fomenta la producción local de piezas de bicicletas, limitando así los componentes chinos utilizados en las piezas de bicicletas a un máximo del 60 % del valor total. Gracias a las medidas existentes, la industria de la Unión pudo desarrollar e invertir en nuevos proyectos con el fin de reanudar la producción de determinadas partes esenciales en la Unión.
(255)
A este respecto se constató que, sin las medidas y el cierre previsible de la producción de bicicletas en la Unión, la industria de las piezas de bicicletas en la Unión también sufrirá las consecuencias negativas, ya que perderá a sus clientes. Por consiguiente, se concluye que la imposición de medidas antidumping redundará en interés de la industria de piezas de bicicletas.
4. Interés de los usuarios y los consumidores
(256)
La Federación Ciclista Europea (ECF), que aglutina a las asociaciones nacionales de ciclistas de Europa, ha expresado su apoyo a la continuación de las medidas antidumping en vigor. La ECF alegó que la producción local redunda en interés de los consumidores, ya que garantiza la calidad y la seguridad, así como unos servicios de atención al cliente especializados.
(257)
La ECF alegó que un aumento de las importaciones procedentes de la RPC tendría un impacto negativo en las normas elevadas de calidad y seguridad aplicables en la Unión, en detrimento de los consumidores.
(258)
Según las estimaciones, el impacto de los derechos antidumping sobre los precios al consumo pagados por el consumidor no es significativo, ya que la mayoría de los productores de bicicletas de la Unión se benefician del régimen de exención, mientras que las piezas esenciales de las bicicletas pueden importarse de la RPC sin ningún derecho si no representan más del 60 % del valor total de las piezas utilizadas.
(259)
Asimismo, se recuerda que en anteriores investigaciones se comprobó que el impacto de las medidas no sería significativo para los usuarios. A pesar de la existencia de las medidas, sigue habiendo suministro de bicicletas, ya sea procedentes de la RPC, ya sea de otros países donde no se aplican las medidas. Por consiguiente, se concluye que las medidas antidumping no tienen repercusiones negativas significativas sobre los usuarios de la Unión.
(260)
Tras la comunicación, una parte alegó que el análisis no tenía en cuenta el impacto negativo de las medidas sobre los usuarios, debido a los gastos adicionales que generaban. Cabe señalar que la ECF, que representa a los consumidores, se manifestó en favor de esas medidas por razones de calidad y de seguridad (véase el considerando 255). Además, gracias al régimen de exenciones, los consumidores se benefician ya de un precio reducido para algunas piezas de bicicletas (véase el considerando 257). Por consiguiente, se consideró que la alegación carecía de fundamento.
5. Interés de los importadores no vinculados
(261)
Ninguno de los importadores no vinculados cooperó en la investigación. Por tanto, no pudo evaluarse la incidencia de las medidas durante el PIR. También hay que recordar que la finalidad de las medidas antidumping no es impedir las importaciones, sino restablecer un comercio equitativo y asegurar que las importaciones no se hagan a precios perjudiciales de dumping.
(262)
Se recuerda que existen otras fuentes de importación y que, de hecho, el 45 % del consumo de bicicletas son bicicletas importadas.
(263)
Habida cuenta de que se seguirá permitiendo la entrada de importaciones a precios equitativos procedentes de la RPC en el mercado de la Unión y que las importaciones procedentes de terceros países también continuarán, es probable que la actividad comercial tradicional de los importadores se mantenga, aun cuando se mantengan las medidas antidumping contra la RPC. Las medidas antidumping modificadas para los tres productores exportadores que cooperaron incrementarían las posibilidades de importación procedentes de la RPC a un tipo reducido o al 0 %. Por consiguiente, se concluye que las medidas antidumping no tendrán un impacto significativo en los importadores no vinculados de la Unión.
6. Eficacia de las medidas
(264)
Una de las partes alegó que las medidas no serían eficaces, ya que la industria de la Unión sigue sufriendo perjuicio, a pesar de que las medidas antidumping entraron en vigor hace casi veinte años. Cabe señalar que, a pesar de las medidas en vigor, se ha confirmado que los productores exportadores chinos eludían las medidas a través de otros terceros países, lo cual explica, al menos en parte, la situación de la industria de la Unión durante el PIR. Por consiguiente, la alegación fue rechazada.
(265)
Tras la comunicación, algunas partes alegaron que las medidas, que existen desde hace veintitrés años, no están justificadas, ni en el plano jurídico, ni en el plano de la política comercial. En respuesta a esta alegación, cabe señalar que ningún límite de tiempo restringe la duración de las medidas, siempre que se den las condiciones que justifiquen su establecimiento o su mantenimiento. En el presente caso, las medidas están justificadas, ya que las conclusiones han confirmado la existencia de dumping perjudicial. Además, la situación de la industria de la Unión se ve agravada por prácticas de elusión. Por consiguiente, se rechaza la alegación.
7. Conclusión
(266)
La continuación de las medidas sobre las importaciones de bicicletas originarias de China redundaría claramente en interés de la industria de la Unión y los proveedores de piezas de bicicletas de la Unión. Permitirá crecer a la industria de la Unión y mejorar su situación, resultante de las importaciones objeto de dumping. Por otra parte, esas medidas no afectarían sustancialmente a los importadores, ya que las bicicletas a precios equitativos procedentes de la RPC y de otros terceros países aún estarían disponibles en el mercado. Además, debido a que la industria de la Unión hace un uso intensivo del régimen de exenciones, se concluyó que las medidas vigentes no tenían ningún impacto negativo importante sobre los usuarios/consumidores. En cambio, si se derogaran las medidas, probablemente los productores de bicicletas de la Unión se verían obligados a cesar su producción, lo cual sería una amenaza para la supervivencia de los fabricantes de piezas de bicicletas de la Unión.
(267)
En vista de lo anterior, se concluye que, según la información disponible en lo que respecta al interés de la Unión, no hay razones de peso contra la imposición de las medidas, en las proporciones indicadas a continuación (considerando 279), sobre las importaciones del producto afectado originario de la RPC.
I. DERECHOS PROPUESTOS
1. Nivel de eliminación del perjuicio
(268)
A la vista de las conclusiones relativas al dumping, al perjuicio resultante y al interés de la Unión, las medidas antidumping existentes, establecidas mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 990/2011, deben mantenerse, sin perjuicio de lo dispuesto más adelante en el presente documento.
(269)
Con el fin de determinar el nivel de estas medidas, se tuvieron en cuenta los márgenes de dumping observados y el importe del derecho necesario para eliminar el perjuicio sufrido por los productores de la Unión.
(270)
El nivel de las medidas debería ser suficiente para eliminar el perjuicio causado por esas importaciones, aunque sin rebasar los márgenes de dumping observados. Al calcular el importe del derecho necesario para eliminar los efectos perjudiciales del dumping, se consideró que las medidas deberían permitir a la industria de la Unión cubrir sus costes de producción y obtener, en general, el beneficio, antes de impuestos que una industria de este tipo en el sector podría obtener razonablemente en condiciones normales de competencia, es decir, en ausencia de importaciones objeto de dumping, sobre las ventas del producto similar en la Unión. El margen de beneficios antes de impuestos que sirvió de referencia para este cálculo fue del 8 % del volumen de negocios de las ventas de bicicletas. Es el mismo que en la investigación previa, ya que no se ha constatado nada que indique que se debería cambiar dicho índice.
(271)
Habida cuenta de que la cooperación de la RPC fue muy escasa, como se ha indicado en los considerandos 22 y 24, las conclusiones, en lo que respecta a las empresas que cooperaron, no pueden considerarse representativas del país. Por consiguiente, el margen de perjuicio a nivel nacional se mantiene sin cambios, tal como establece el Reglamento (CE) no 1095/2005.
(272)
Para los dos exportadores que cooperaron, respecto de los cuales se constató la existencia de dumping, los márgenes de perjuicio se establecieron sobre la base de sus propios precios de exportación, que se compararon, en la misma fase comercial, con los precios no perjudiciales de la industria de la Unión, para el tipo de producto correspondiente. No se calculó ningún margen de perjuicio para la tercera empresa, respecto de la cual no se constató la existencia de dumping. En lo que respecta a Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd., no se detectó ningún margen de perjuicio. Sin embargo, en lo que respecta a Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd., se detectó un margen de perjuicio sustancial, superior al margen de dumping.
(273)
Tras la comunicación, una parte alegó que el objetivo de un beneficio del 8 % se fijó en condiciones de mercado que no correspondían a la situación actual, y que la Comisión no dio ninguna razón que justificara adecuadamente que ese objetivo perseguido, establecido en la investigación anterior mencionada en el considerando 5, tuviera que mantenerse. Cabe señalar que la presente reconsideración no revela ningún elemento que indique la conveniencia de modificar el tipo del beneficio perseguido. Dicha parte no presentó un cálculo justificado que permita fijar otro nivel de beneficio perseguido. Por consiguiente, se rechazó la alegación.
2. Medidas definitivas
(274)
Por lo que se refiere a los tres grupos de exportadores chinos que cooperaron, los tipos de derecho antidumping individuales especificados en el presente Reglamento se establecieron sobre la base de las conclusiones de la presente investigación. Por consiguiente, reflejan la situación constatada durante la investigación con respecto a dichos grupos. Esos tipos de derecho (a diferencia del derecho de ámbito nacional aplicable a «las demás empresas») se aplicarán, pues, exclusivamente a las importaciones de productos originarios de China y fabricados por dichos grupos y, en consecuencia, por las entidades jurídicas concretas mencionadas. Los productos importados producidos por cualquier otro grupo no mencionado expresamente en la parte dispositiva del presente Reglamento, incluidas las entidades vinculadas a las mencionadas específicamente, no pueden beneficiarse de estos tipos y deben estar sujetos al tipo del derecho aplicable a «las demás empresas».
(275)
Toda solicitud de aplicación de un tipo de derecho antidumping para una empresa en particular (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o de venta) debe dirigirse inmediatamente a la Comisión (30) junto con toda la información pertinente, en particular la relativa a cualquier modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción, las ventas en el mercado nacional y las ventas de exportación, que ataña, por ejemplo, a ese cambio de nombre o ese cambio en las entidades de producción y venta. Si procede, el Reglamento se modificará en consecuencia actualizando la lista de empresas que se benefician de los tipos de derecho individuales.
(276)
A fin de velar por la oportuna ejecución del derecho antidumping, el nivel de derecho residual no solo debe aplicarse a los productores exportadores que no cooperaron, sino también a los productores que no exportaron a la Unión durante el PIR.
(277)
Con objeto de minimizar el riesgo de elusión debido a la gran diferencia entre los tipos de los derechos, en este caso se considera necesario adoptar disposiciones especiales para garantizar la correcta aplicación de los derechos antidumping. Estas medidas especiales incluyen los conceptos que se recogen a continuación: la presentación a las autoridades aduaneras de los Estados miembros de una factura comercial válida que cumpla los requisitos establecidos en el anexo del presente Reglamento. Las importaciones que no vayan acompañadas de dicha factura quedarán sujetas al derecho antidumping residual aplicable a todos los demás productores exportadores.
(278)
Si el volumen de las exportaciones de una de las empresas que se benefician de tipos de derecho individuales más bajos aumentara significativamente tras imponerse las medidas en cuestión, podría considerarse que ese aumento del volumen constituye en sí mismo un cambio de las características del comercio como consecuencia de la imposición de las medidas en el sentido del artículo 13, apartado 1, del Reglamento de base. En tales circunstancias, y si se dieran las condiciones, podría iniciarse una investigación antielusión. En dicha investigación podría examinarse, entre otras cosas, la necesidad de retirar los tipos de derecho individuales, con la consiguiente imposición de un derecho de ámbito nacional.
(279)
De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, los tipos de los derechos para los exportadores que cooperaron se estableció en el nivel suficiente para eliminar el perjuicio a la industria de la Unión. En lo que respecta a Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd and Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd, los tipos del derecho se basan en los márgenes de dumping establecidos por la investigación, dado que estos eran inferiores a los márgenes de perjuicio. En lo que respecta a Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd., al ser el margen de perjuicio más bajo que el margen de dumping, el derecho se fija en el nivel del margen de perjuicio.
(280)
Los tipos de derechos individuales calculados para el PIR deberían ser los siguientes:
Empresa
Derecho definitivo
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
All other companies
48,5 %
(281)
Cabe señalar que, de conformidad con el artículo 2, apartado 1, del Reglamento (CE) no 71/97, el derecho antidumping del 48,5 % aplicable a todas las demás empresas en el presente Reglamento (véase el considerando 279) se aplica también a las importaciones de piezas esenciales de bicicleta, tal como se definen en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 71/97, originarias de la RPC.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de bicicletas y demás velocípedos (incluidos los triciclos de reparto, pero excluidos los monociclos), sin motor, clasificados en los códigos NC 8712 00 30 y ex 8712 00 70 (códigos TARIC 8712007091 y 8712007099), originarios de la República Popular China.
2. El tipo del derecho antidumping definitivo aplicable al precio neto franco en frontera de la Unión, no despachado de aduana, de los productos descritos en el apartado 1 y fabricados por las empresas enumeradas a continuación será el siguiente:
Empresa
Derecho definitivo
Código TARIC adicional
Zhejiang Baoguilai Vehicle Co. Ltd.
19,2 %
B772
Oyama Bicycles (Taicang) Co. Ltd.
0 %
B773
Ideal (Dongguan) Bike Co., Ltd.
0 %
B774
Todas las demás empresas
48,5 %
B999
3. La aplicación de los tipos de derecho individuales especificados para las empresas indicadas en el apartado 2 estará supeditada a la presentación a las autoridades aduaneras de los Estados miembros de una factura comercial válida, que cumpla los requisitos establecidos en el anexo. En caso de que no se presente esta factura, será aplicable el derecho calculado para todas las demás empresas.
4. Salvo que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
Se mantiene la ampliación del derecho antidumping impuesto sobre las bicicletas originarias de la República Popular China a las importaciones de determinadas piezas de bicicleta originarias de la República Popular China que establece el Reglamento (CE) no 71/97.
El derecho antidumping definitivo mencionado en el artículo 2, apartado 1, del Reglamento (CE) no 71/97 será el derecho antidumping aplicable a «todas las demás empresas» establecido en el artículo 1, apartado 2, del presente Reglamento.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de mayo de 2013.