NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 289/2014
ze dne 21. března 2014,
kterým se mění přílohy II, III a V nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron, imazosulfuron, propamokarb, bifenazát, chlorprofam a thiobenkarb v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a), čl. 18 odst. 1 písm. b) a čl. 49 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Maximální limity reziduí (MLR) pro foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron a imazosulfuron byly stanoveny v příloze II a příloze III části B nařízení (ES) č. 396/2005. Maximální limity reziduí pro propamokarb byly stanoveny v příloze III části A uvedeného nařízení.
(2)
Pokud jde o foramsulfuron, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (2). Pro určité produkty doporučil úřad zvýšit nebo zachovat stávající MLR nebo stanovit MLR na úrovni určené úřadem. Pokud jde o MLR pro kukuřičná zrna, dospěl úřad k závěru, že některé informace nejsou k dispozici a že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. Vzhledem k tomu, že neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, měl by být MLR pro tento produkt stanoven v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 na stávající úrovni nebo úrovni určené úřadem. Tento MLR bude přezkoumán; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení.
(3)
Pokud jde o azimsulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (3). V případě rýže doporučil úřad MLR snížit.
(4)
Pokud jde o iodosulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (4). Navrhl změnit definici reziduí. V případě ječných zrn, kukuřičných zrn, žitných zrn a pšeničných zrn doporučil MLR snížit. Pro lněná semena doporučil stávající MLR zachovat. Pokud jde o MLR pro lněná semena a krmnou kukuřici, dospěl úřad k závěru, že některé informace nejsou k dispozici a že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. Vzhledem k tomu, že neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, měly by být MLR pro uvedené produkty stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 na stávající úrovni nebo úrovni určené úřadem. Uvedené MLR budou přezkoumány; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení.
(5)
Pokud jde o oxasulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (5). V případě sójových bobů doporučil úřad MLR snížit.
(6)
Pokud jde o mesosulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (6). Navrhl změnit definici reziduí. Pro určité produkty doporučil zvýšit nebo zachovat stávající MLR nebo stanovit MLR na úrovni určené úřadem.
(7)
Pokud jde o flazasulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (7). V případě citrusových plodů a hroznů stolních a moštových doporučil MLR snížit. Pokud jde o MLR pro stolní olivy a olivy na olej, dospěl úřad k závěru, že některé informace nejsou k dispozici a že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. Vzhledem k tomu, že neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, měly by být MLR pro uvedené produkty stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 na stávající úrovni nebo úrovni určené úřadem. Uvedené MLR budou přezkoumány; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení.
(8)
Pokud jde o imazosulfuron, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (8). Pokud jde o MLR pro ječmen (zrna), rýži (zrna), žito (zrna) a pšenici (zrna), dospěl úřad k závěru, že některé informace nejsou k dispozici a že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. Vzhledem k tomu, že neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, měly by být MLR pro uvedené produkty stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 na stávající úrovni nebo úrovni určené úřadem. Uvedené MLR budou přezkoumány; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení.
(9)
Pokud jde o propamokarb, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (9). Navrhl změnit definici reziduí. V případě rokety seté a póru úřad po předložení stanoviska uvedeného v první větě předložil další stanovisko k MLR (10). Uvedené stanovisko je vhodné zohlednit.
(10)
Úřad uvedl, že hodnocené použití pro propamokarb v póru, jakož i stávající MLR pro salát mohou budit obavy ohledně ochrany spotřebitele. Úřad proto doporučil stávající MLR pro salát snížit. MLR pro pór by měl být stanoven na zvláštní úrovni meze stanovitelnosti nebo na standardní úrovni MLR, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 396/2005.
(11)
Úřad doporučil snížit stávající MLR pro brambory, ředkve, cibuli kuchyňskou, rajčata, papriku zeleninovou, lilek, okurky salátové, okurky nakládačky, cukety, dýně, brokolici, kapustu růžičkovou, zelí hlávkové, pekingské zelí, kedlubny a salát. Pro určité produkty doporučil zvýšit nebo zachovat stávající MLR nebo stanovit MLR na úrovni určené úřadem. Pokud jde o MLR pro květák, polníček, endivii, řeřichu setou, barborku jarní, roketu setou, červenou hořčici, Brassica spp. (listy a výhonky), čerstvé bylinky, prasata (svalovina, tuk, ledviny), skot (svalovina, tuk, ledviny), ovce (svalovina, tuk, ledviny), kozy (svalovina, tuk, ledviny), mléko (kravské, ovčí, kozí), drůbež (svalovina, tuk, játra) a vejce ptáků, dospěl úřad k závěru, že některé informace nejsou k dispozici a že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. Vzhledem k tomu, že neexistuje žádné riziko pro spotřebitele, měly by být MLR pro uvedené produkty stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 na stávající úrovni nebo úrovni určené úřadem. Uvedené MLR budou přezkoumány; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení. V případě ostatních produktů úřad doporučil stávající MLR zvýšit nebo zachovat.
(12)
Pokud jde o produkty rostlinného a živočišného původu, pro které nebyla na úrovni Evropské unie nahlášena žádná příslušná povolení nebo příslušné přípustné odchylky pro dovoz, ani pro ně nebyly k dispozici MLR podle Codexu, dospěl úřad k závěru, že je nezbytné, aby subjekty, které se zabývají řízením rizika, provedly další posouzení. S přihlédnutím k současným vědeckým a technickým znalostem by MLR pro uvedené produkty měly být stanoveny na zvláštní úrovni meze stanovitelnosti nebo na standardní úrovni MLR, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 396/2005.
(13)
Pokud jde o thiobenkarb, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 396/2005 (11). Pokud jde o bifenazát a chlorprofam, úřad předložil odůvodněné stanovisko ke stávajícím MLR v souladu s čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005 ve spojení s čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení (12) (13). Navrhl změnit definice reziduí. Referenční laboratoře Evropské unie zjistily, že pro definice reziduí navržené úřadem nejsou referenční standardy komerčně dostupné. Definice reziduí pro bifenazát a chlorprofam by měly být stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005 a definice reziduí pro thiobenkarb by měla být stanovena v příloze V nařízení (ES) č. 396/2005. Uvedené definice reziduí budou přezkoumány; přezkum zohlední informace dostupné během dvou let od vyhlášení tohoto nařízení.
(14)
Na základě odůvodněných stanovisek úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro danou záležitost splňují příslušné změny MLR požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(15)
Ohledně nových MLR byli prostřednictvím Světové obchodní organizace konzultováni obchodní partneři Unie a jejich připomínky byly zohledněny.
(16)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Předtím, než upravené MLR nabudou platnost, je třeba poskytnout členským státům, třetím zemím a provozovatelům potravinářských podniků přiměřené období, které jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které z úpravy hodnot MLR vyplynou.
(18)
V zájmu běžného uvádění na trh, zpracování a spotřeby produktů by mělo toto nařízení stanovit přechodná ustanovení pro produkty, které byly vyprodukovány v souladu s právními předpisy před změnou MLR a u kterých je na základě dostupných informací zachována vysoká úroveň ochrany spotřebitele.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II, III a V nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Na produkty vyprodukované v souladu s právními předpisy před 11. dubnem 2014 se nadále uplatňuje nařízení (ES) č. 396/2005 v jeho podobě před tím, než bylo změněno tímto nařízením:
1)
pokud jde o účinné látky foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron, imazosulfuron, bifenazát, chlorprofam a thiobenkarb ve všech produktech a na jejich povrchu;
2)
pokud jde o účinnou látku propamokarb ve všech produktech a na jejich povrchu kromě salátu.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Je však použitelné ode dne 11. října 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2014.
REGLAMENTO (UE) N o 289/2014 DE LA COMISIÓN
de 21 de marzo de 2014
por el que se modifican los anexos II, III y V del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a los límites máximos de residuos de foramsulfurón, azimsulfurón, yodosulfurón, oxasulfurón, mesosulfurón, flazasulfurón, imazosulfurón, propamocarb, bifenazato, clorprofam y tiobencarb en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1) y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a), su artículo 18, apartado 1, letra b), y su artículo 49, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo II y en el anexo III, parte B, del Reglamento (CE) no 396/2005 se fijaron los límites máximos de residuos (LMR) de foramsulfurón, azimsulfurón, yodosulfurón, oxasulfurón, mesosulfurón, flazasulfurón e imazosulfurón. En el anexo III, parte A, de dicho Reglamento se fijaron los LMR de propamocarb.
(2)
Por lo que respecta al foramsulfurón, la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, en lo sucesivo «la Autoridad», presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (2). La Autoridad recomendó mantener o aumentar los LMR vigentes en determinados productos o fijarlos en un nivel señalado por la propia Autoridad. La Autoridad concluyó que no se disponía de determinada información sobre el LMR para los granos de maíz y que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Como no hay riesgo para los consumidores, el LMR para dicho producto debe establecerse en el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 en el nivel vigente o en el nivel establecido por la Autoridad. Este LMR se revisará teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento.
(3)
Respecto al azimsulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (3). Recomendó reducir el LMR para el arroz.
(4)
Respecto al yodosulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (4). La Autoridad propuso cambiar la definición del residuo. También recomendó disminuir los LMR para los granos de cebada, maíz, centeno y trigo. Para las semillas de lino, recomendó mantener el LMR vigente. La Autoridad concluyó que no se disponía de determinada información sobre los LMR para las semillas de lino y el forraje de maíz y que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Como no hay riesgo para los consumidores, los LMR para dichos productos deben establecerse en el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 en el nivel vigente o en el nivel establecido por la Autoridad. Estos LMR se revisarán teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento.
(5)
Respecto al oxasulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (5). Recomendó reducir los LMR para la soja.
(6)
Respecto al mesosulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (6). La Autoridad propuso cambiar la definición del residuo. También recomendó mantener o aumentar los LMR vigentes para determinados productos o fijarlos en un nivel establecido por la propia Autoridad.
(7)
Respecto al flazasulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (7). Recomendó disminuir los LMR para los cítricos y las uvas de vinificación. La Autoridad concluyó que no se disponía de determinada información sobre los LMR para las aceitunas de mesa y las aceitunas para aceite y que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Como no hay riesgo para los consumidores, los LMR para dichos productos deben establecerse en el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 en el nivel vigente o en el nivel establecido por la Autoridad. Estos LMR se revisarán teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento.
(8)
Respecto al imazosulfurón, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (8). La Autoridad concluyó que no se disponía de determinada información sobre los LMR para los granos de cebada, arroz, centeno y trigo y que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Como no hay riesgo para los consumidores, los LMR para dichos productos deben establecerse en el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 en el nivel vigente o en el nivel establecido por la Autoridad. Estos LMR se revisarán teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento.
(9)
Respecto al propamocarb, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con su artículo 12, apartado 1 (9). Propuso cambiar la definición del residuo. Tras presentar el dictamen mencionado en la primera frase, la Autoridad presentó un dictamen adicional sobre los LMR para la rúcula y los puerros (10). Procede tomar en consideración dicho dictamen.
(10)
La Autoridad indicó que el uso de propamocarb en los puerros que se había evaluado y los LMR vigentes para la lechuga pueden ser preocupantes desde el punto de vista de la protección de los consumidores. La Autoridad recomendó por tanto disminuir los LMR para la lechuga. El LMR para los puerros debe fijarse en el límite de determinación específico o en el LMR por defecto, de conformidad con el artículo 18, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 396/2005.
(11)
La Autoridad recomendó disminuir los LMR vigentes para las patatas, los rábanos, las cebollas, los tomates, los pimientos, las berenjenas, los pepinos, los pepinillos, los calabacines, la calabaza, el brécol, las coles de Bruselas, los repollos, las coles de China, los colirrábanos y la lechuga. Recomendó también mantener o aumentar los LMR vigentes para determinados productos o fijarlos en un nivel establecido por la propia Autoridad. Concluyó que no se disponía de determinada información sobre los LMR para la coliflor, los canónigos, la escarola, los berros, las especies del género Barbarea, la rúcula, la mostaza china, las hojas y los brotes de las especies del género Brassica, las hierbas aromáticas frescas, el músculo, la grasa y los riñones de las aves de corral y de los porcinos, bovinos, ovinos y caprinos, la leche de los vacunos, ovinos y caprinos y los huevos de ave y que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Como no hay riesgo para los consumidores, los LMR para dichos productos deben establecerse en el anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 en el nivel vigente o en el nivel establecido por la Autoridad. Estos LMR se revisarán teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento. Para otros productos, la Autoridad recomendó aumentar o mantener los LMR vigentes.
(12)
En el caso de los productos de origen animal y vegetal para los cuales no se habían notificado las autorizaciones o tolerancias en la importación pertinentes a escala de la Unión ni se disponía de los LMR del Codex, la Autoridad concluyó que era necesario que los gestores de riesgos siguieran estudiando la cuestión. Habida cuenta de los conocimientos científicos y técnicos actuales, los LMR para dichos productos deben fijarse en el límite de determinación específico o en el LMR por defecto, de conformidad con el artículo 18, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 396/2005.
(13)
Respecto al tiobencarb, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes con arreglo al artículo 12, apartado 1, del Reglamento (CE) no 396/2005 (11). Respecto al bifenazato y el clorprofam, la Autoridad presentó un dictamen motivado sobre los LMR vigentes de conformidad con el artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005, leído en relación con el apartado 1 del mismo artículo (12) (13). Propuso cambiar las definiciones del residuo. Los laboratorios de referencia de la Unión Europea determinaron que no existían patrones de referencia disponibles comercialmente para las definiciones de residuos propuestas por la Autoridad. El anexo II del Reglamento (CE) no 396/2005 debería establecer la definición de los residuos de bifenazato y clorprofam y el anexo V de dicho Reglamento debería establecer la definición del residuo de tiobencarb. Estas definiciones se revisarán teniendo en cuenta la información disponible en un plazo de dos años a partir de la fecha de publicación del presente Reglamento.
(14)
De acuerdo con los dictámenes motivados de la Autoridad y teniendo en cuenta los factores pertinentes para la cuestión objeto de consideración, las modificaciones pertinentes de los LMR cumplen los requisitos previstos en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(15)
Se ha recabado, a través de la Organización Mundial del Comercio, la opinión de los socios comerciales de la Unión sobre los nuevos LMR y se han tenido en cuenta sus observaciones.
(16)
Procede, por lo tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(17)
Antes de que los LMR modificados sean aplicables y para que los Estados miembros, los terceros países y los explotadores de empresas alimentarias puedan prepararse para cumplir los nuevos requisitos que se deriven de dicha modificación, conviene dejar transcurrir un plazo razonable.
(18)
A fin de permitir la comercialización, la transformación y el consumo normales de los productos, el Reglamento debe establecer un régimen transitorio para los productos que se hayan producido legalmente antes de la modificación de los LMR y con respecto a los cuales la información muestre que se mantiene un elevado nivel de protección de los consumidores.
(19)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II, III y V del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El Reglamento (CE) no 396/2005, en su versión anterior a las modificaciones introducidas por el presente Reglamento, seguirá siendo aplicable a los productos producidos legalmente antes del 11 de abril de 2014:
1)
en todos los productos en el caso de las sustancias activas foramsulfurón, azimsulfurón, yodosulfurón, oxasulfurón, mesosulfurón, flazasulfurón, imazosulfurón, bifenazato, clorprofam y tiobencarb;
2)
en todos los productos excepto la lechuga en el caso de la sustancia activa propamocarb.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 11 de octubre de 2014.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de marzo de 2014.