NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/1
ze dne 30. září 2014,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o regulační technické normy pro pravidelné výkazy poplatků účtovaných ratingovými agenturami předkládané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4a třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 a přílohy I oddílu E části II bodu 2 téhož nařízení musí ratingová agentura poskytovat Evropské organizaci pro cenné papíry a trhy jednou ročně seznam poplatků účtovaných každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby a také svou cenovou politiku, a to včetně struktury poplatků a cenových kritérií ve vztahu k ratingům různých druhů aktiv. Je zásadně důležité stanovit technické podrobnosti týkající se obsahu výkazů, který musí ratingové agentury dodržet, a formátu, který musí použít, aby splnily své povinnosti a umožnily Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy výkon jeho pravomoci průběžného dohledu.
(2)
Aby se zmírnily střety zájmů a usnadnila spravedlivá hospodářská soutěž na ratingovém trhu, měl by Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistit, aby cenová politika, postupy, a v konečném důsledku také poplatky, jež ratingové agentury účtují klientům, nebyly diskriminační. Rozdíly mezi poplatky účtovanými za tentýž druh služby by mělo být možno odůvodnit rozdíly ve skutečných nákladech na poskytování dané služby jednotlivým klientům. Poplatky účtované za ratingové služby emitentovi by navíc neměly záviset na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(3)
Informace o poplatcích, které mají registrované ratingové agentury předkládat, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit, aby určil ratingy, u kterých je zapotřebí podrobnější přezkum a případně další následná dohledová opatření. Za rating a doplňkové služby s obdobnými rysy by se měly účtovat obdobné poplatky, důvodem rozdílů ve výši poplatků by přitom měly být rozdílné náklady. Ze shromážděných informací by měl být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy schopen určit u každé registrované ratingové agentury srovnatelné služby a poplatky, které se za tyto služby účtují, a na základě toho zjistit, zda se v účtovaných poplatcích případně nevyskytují podstatné odchylky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může následně provést šetření a ověřit, že cenové politiky a postupy, na jejichž základě byly tyto poplatky stanoveny, nejsou v rozporu s právními předpisy, a že rozdíly ve výši poplatků vycházející z rozdílných nákladů jsou v souladu se zásadami spravedlivé hospodářské soutěže, a nejsou způsobeny střety zájmů a nezávisí na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(4)
Informace o cenových politikách a postupech by se měly vykazovat podle jednotlivých druhů ratingu. Pro účely vykazování a s cílem jasně od sebe odlišit jednotlivé cenové politiky a postupy a jejich aktualizace by měla mít každá verze cenových politik s vlastními sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy své identifikační číslo. Pro veškeré ostatní účely by součástí cenových politik měly být struktury poplatků či sazebníky poplatků a cenová kritéria, jež mohou být osobou (osobami), jež jedná (jednají) o poplatcích, které se budou za individuální rating účtovat, použity. Cenové politiky by dále měly zahrnovat údaje o programech četnosti či jiných programech poplatků, které může hodnocená osoba či upisovatel využít z hlediska různých poplatků účtovaných za rating nebo soubor ratingů. Ratingové agentury by měly zaznamenat veškeré případy, kdy cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků nebyly použity a veškeré případy odchylek od cenové politiky, která se u individuálního ratingu používá, a jasně uvést, kterého ratingu se týkají.
(5)
Registrované ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly moci své ratingové údaje vykazovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jménem všech členů skupiny, na které se vztahuje požadavek na vykazování údajů.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly pojmy strukturování emise dluhopisů a emise dluhopisů zahrnovat finanční nástroje či jiná aktiva vytvořená sekuritizační transakcí nebo systémem transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2).
(7)
Aby měly registrované ratingové agentury možnost vyvinout podle technických specifikací poskytnutých Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy odpovídající systémy a postupy a aby byla zajištěna úplnost a správnost vykazovaných údajů o poplatcích, měly by registrované ratingové agentury výkazy jednotlivých poplatků poprvé předložit devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. V prvním výkazu by přitom měly být předloženy údaje o poplatcích za dobu od vstupu tohoto nařízení v platnost. Tato povinnost by se neměla vykládat tak, že registrované ratingové agentury zprošťuje povinnosti podávat v mezidobí pravidelné informace o poplatcích v souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) č. 1060/2009.
(8)
Cenové politiky a postupy by se měly předkládat průběžně, tak aby se případné podstatné změny vykazovaly bez zbytečných odkladů po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení. Vykazované údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu, aby Evropský orgán pro cenné papíry mohl záznamy automaticky přijímat a zpracovávat ve svých interních systémech. Vzhledem k tomu, že se s postupem času mohou objevit technické potíže či může dojít k technickému pokroku, bude možná Evropský orgán pro cenné papíry a trhy muset přistoupit k aktualizaci řady technických pokynů k vykazování v oblasti přenosu či formátu souborů, které mají registrované ratingové agentury předkládat, přičemž tyto pokyny oznámí prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(9)
Pro případ, že ratingová agentura požadavky na vykazování, které na ni jsou kladeny, nedodrží, měla by být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy svěřena pravomoc požádat o příslušné informace rozhodnutím vydaným na základě čl. 23b odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 či případně přijmout jiná opatření k prošetření dané věci.
(10)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (3).
(11)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy uspořádal k návrhu regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, provedl analýzu možných souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů, která byla zřízena v souladu s článkem 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obecné zásady
1. Registrované ratingové agentury předkládají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy tyto druhy výkazů:
a)
cenových politik a postupů v souladu s článkem 2;
b)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený emitentem“ v souladu s čl. 3 odst. 1;
c)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ v souladu s čl. 3 odst. 2.
2. Registrované ratingové agentury zajistí přesnost a úplnost informací a údajů předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. V rámci skupin ratingových agentur mohou členové každé takovéto skupiny pověřit jednoho jejího člena, aby výkazy vyžadované tímto nařízením předkládal jejich jménem. Každá z ratingových agentur, jejímž jménem se taková zpráva předkládá, bude v údajích předložených Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy identifikována.
Článek 2
Cenové politiky a postupy
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy své cenové politiky, strukturu poplatků nebo sazebníky poplatků a cenová kritéria týkající se hodnocených osob nebo finančních nástrojů, k nimž vydávají rating, a v příslušných případech cenové politiky týkající se doplňkových služeb.
2. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových politikách u každého druhu nabízeného ratingu byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkci a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
případné interní pokyny k použití cenových kritérií v rámci cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků týkající se stanovování jednotlivých poplatků;
c)
podrobný popis rozsahu poplatků či sazebníku poplatků a kritérií, jež se použijí u různých typů poplatků, a to včetně těch, jež stanoví sazebníky poplatků;
d)
podrobný popis případných programů poplatků, a to včetně programu vztahů, programu četnosti, věrnostního programu nebo jiného programu a včetně kritérií pro jejich použití a rozsahu poplatků, jichž lze při individuálních ratinzích nebo souborech ratingů využít z hlediska poplatků;
e)
případné cenové zásady a pravidla, jež se uplatní v případech, kdy existuje vztah či vazba mezi poplatky účtovanými za ratingové služby a doplňkové služby nebo za případné jiné služby, jež klientovi ve smyslu přílohy I oddílu E části II bodu 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1060/2009 (dále jen klient) poskytuje ratingová agentura a/nebo jakýkoli subjekt, jež je součástí skupiny ratingových agentur ve smyslu článků 1 a 2 směrnice Rady 83/349/EHS (4), jakož i jakýkoli subjekt s vazbou na danou ratingovou agenturu, nebo na jinou společnost náležející do dané skupiny ratingových agentur na základě vztahu ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS;
f)
místní působnost dané cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků, pokud jde o místo příslušnosti klientů a ratingové agentury nebo agentur, jež tuto cenovou politiku, sazebník či program používají;
g)
jména osob oprávněných stanovovat v rámci dotčené cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků poplatky a další zúčtovatelné částky, včetně jmen osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny.
3. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových postupech byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu postupů, jimiž se provádějí cenové politiky, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
podrobný popis zavedených postupů a kontrol, jimiž je zajištěno a sledováno důsledné dodržování cenových politik;
c)
podrobný popis zavedených postupů v případě snižování poplatků nebo jiných odchylek od sazebníku poplatků či programů poplatků;
d)
jména osob přímo odpovědných za sledování uplatňování cenových politik u jednotlivých poplatků, včetně jejich interního identifikačního kódu, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
e)
jména osob přímo odpovědných za zajištění souladu jednotlivých poplatků s cenovými politikami, včetně jejich interního identifikačního kódů, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
f)
podrobný popis opatření, jež se přijmou v případě porušení cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů;
g)
podrobný popis postupu, jímž se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy vykazuje případné podstatné porušení cenových politik nebo postupů, v jehož důsledku může dojít k porušení přílohy I oddílu B bodu 3c nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 3
Seznam poplatků účtovaných každému klientovi
1. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený emitentem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace o poplatcích, jež účtují každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby, a to jak jednotlivě za každou právnickou osobu, tak souhrnně za skupiny společností.
2. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy za každého klienta údaje o celkových poplatcích účtovaných za tyto služby i za doplňkové služby.
3. Registrované ratingové agentury zaznamenají veškeré odchylky od cenových politik nebo cenových postupů či případy neuplatnění cenové politiky, sazebníku poplatků či programu poplatků nebo cenového postupu u ratingu, přičemž jasně uvedou hlavní důvody dotčené odchylky a individuální rating, jehož se odchylka týká, a to ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy II. Tento záznam musí být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy na vyžádání rychle zpřístupněn.
Článek 4
Druhy ratingu
Registrované ratingové agentury klasifikují vykazované ratingy na základě druhů uvedených v článku 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2 (5).
Článek 5
Poskytované údaje
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy položky uvedené v čl. 2 odst. 2 a 3 a údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, jakož i cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků a postupy, a to v samostatných souborech.
2. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o údaje o poplatcích za každý vydaný individuální rating a o poplatcích účtovaných za ratingy a veškeré doplňkové služby za každého klienta v souladu s čl. 3 odst. 1, údaje uvedené v tabulkách 1 a 2 přílohy II.
3. Registrované ratingové agentury, jež poskytly rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“, poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o každého klienta ratingových služeb, jež byly poskytnuty v souladu s čl. 3 odst. 2, údaje uvedené v tabulce 1 přílohy III.
4. Údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, v tabulkách 1 a 2 přílohy II a v tabulce 1 přílohy III se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předkládají v samostatných souborech.
Článek 6
První výkazy
1. Ve lhůtě 30 dní ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost poskytne každá registrovaná ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy údaje vyplněné v tabulce 1 až 4 přílohy I a samostatné soubory k cenovým politikám, sazebníkům poplatků a programům poplatků a postupům, které u každého druhu ratingu, v jehož rámci je činná, používá, a to v souladu s čl. 5 odst. 1.
2. První výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen devět měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost a bude obsahovat údaje shromážděné ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost až do 30. června 2015.
3. Druhý výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen do 31. března 2016 a bude obsahovat údaje nashromážděné od 1. července 2015 do 31. prosince 2015.
Článek 7
Průběžné vykazování
1. Aniž jsou dotčeny požadavky na předložení prvních výkazů uvedené v článku 6, předkládají se informace poskytované v souladu s článkem 5 každoročně, a to do 31. března, přičemž musí obsahovat údaje a cenové politiky, sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy za předchozí kalendářní rok.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, předkládají se informace o podstatných změnách cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy průběžně a bez zbytečného odkladu po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení.
3. Registrované ratingové agentury neprodleně oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré mimořádné okolnosti, které jim mohou v předložení výkazů v souladu s tímto nařízením dočasně zabránit nebo v jejichž důsledku se toto předložení může opozdit.
Článek 8
Postupy vykazování
1. Registrované ratingové agentury předkládají soubory údajů v souladu s technickými pokyny Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a za použití systému vykazování tohoto orgánu.
2. Registrované ratingové agentury uchovávají soubory údajů zaslané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a jím obdržené podle článku 5, jakož i záznamy o odchylkách uvedené v čl. 3 odst. 3 v elektronické podobě po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zpřístupněny.
3. Pokud registrovaná ratingová agentura zjistí ve vykázaných údajích věcné chyby, informuje bez zbytečného odkladu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné údaje podle technických pokynů vydaných tímto orgánem opraví.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. září 2014.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) 2015/1 DE LA COMISIÓN
de 30 de septiembre de 2014
por el que se completa el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a las normas técnicas de regulación aplicables a la información periódica sobre los honorarios cobrados por las agencias de calificación a efectos de la supervisión permanente por parte de la Autoridad Europea de Valores y Mercados
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de septiembre de 2009, sobre las agencias de calificación crediticia (1), y, en particular, su artículo 21, apartado 4 bis, párrafo tercero,
Considerando lo siguiente:
(1)
Con arreglo al artículo 11, apartado 3, y al anexo I, sección E, parte II, punto 2, del Reglamento (CE) no 1060/2009, las agencias de calificación crediticia deben comunicar anualmente a la AEVM una lista de los honorarios cobrados a cada cliente por cada calificación crediticia y por los servicios auxiliares prestados, así como su política de precios, incluidos la estructura de los honorarios y los criterios de fijación de precios, en relación con las calificaciones de diferentes categorías de activos. Es esencial prever los detalles técnicos relativos al contenido de la información que deben comunicar y al formato que deben utilizar las agencias de calificación crediticia a fin de cumplir sus obligaciones y de permitir a la AEVM ejercer sus facultades de supervisión permanente.
(2)
A fin de mitigar los conflictos de intereses y facilitar la competencia leal en el mercado de la calificación crediticia, la AEVM debe velar por que las políticas de precios, los procedimientos de fijación de precios y, en última instancia, los honorarios que cobren las agencias de calificación crediticia a sus clientes no sean discriminatorios. El cobro de honorarios diferentes por un mismo tipo de servicio debe justificarse por la diferencia de los costes reales de la prestación del servicio a diferentes clientes. Por otro lado, los honorarios cobrados por los servicios de calificación crediticia a un determinado emisor no deben depender de los resultados o consecuencias del trabajo realizado.
(3)
La información sobre honorarios que deben presentar las agencias de calificación crediticia registradas debe permitir a la AEVM determinar qué calificaciones crediticias requieren un examen más detallado y posteriores posibles acciones de seguimiento en materia de supervisión. Deben cobrarse honorarios similares por calificaciones crediticias y servicios auxiliares de características similares, y las diferencias en los niveles de los honorarios deben justificarse por las diferencias en los costes. La información obtenida debe permitir a la AEVM determinar, para cada agencia de calificación crediticia registrada, qué servicios son comparables y los honorarios correspondientes, y, por ende, detectar posibles desviaciones significativas en los honorarios cobrados. La AEVM podrá entonces proceder a investigaciones para verificar si tales honorarios se han fijado de acuerdo con políticas y procedimientos legales y si las diferencias entre los niveles de los honorarios basadas en las diferencias de costes son compatibles con los principios de competencia leal, no se deben a conflictos de intereses y no dependen de los resultados o consecuencias del trabajo realizado.
(4)
Las políticas de precios y los procedimientos de fijación de precios deben notificarse con respecto a cada tipo de calificación. A efectos de notificación y a fin de distinguir claramente cada política y procedimiento, y sus actualizaciones respectivas, conviene que cada versión de las políticas de precios, con sus correspondientes baremos de honorarios, programas de honorarios y procedimientos de fijación de precios, tenga un número de identificación. A todos los demás efectos, las políticas de precios deben incluir las estructuras o baremos de honorarios, así como los criterios de fijación de precios que pueden aplicar la persona o personas que negocien los honorarios cobrados por cada calificación crediticia. Las políticas de precios deben incluir igualmente los programas de frecuencia de uso o de otro tipo de los que, en su caso, se beneficie la entidad calificada o el suscriptor, por lo que se refiere a los diferentes honorarios cobrados por cada calificación o por un conjunto de calificaciones crediticias. Las agencias de calificación crediticia deben dejar constancia de todos los casos en los que las políticas de precios, los baremos de honorarios, los programas de honorarios y los procedimientos de fijación de precios no se hayan aplicado, así como todos los casos de desviaciones respecto de la política de precios aplicada a una calificación crediticia individual, identificando claramente la calificación crediticia de que se trate.
(5)
Las agencias de calificación crediticia registradas que forman parte de un grupo deben poder notificar a la AEVM sus datos de calificación por separado, o bien encomendar a una de las agencias del grupo la tarea de presentar los datos en nombre de todos los miembros del grupo sujetos a los requisitos de información.
(6)
A efectos del presente Reglamento, los términos «estructuración de una emisión de deuda» y «emisión de deuda» deben incluir los instrumentos financieros u otros activos resultantes de una operación o un mecanismo de titulización según se mencionan en el artículo 4, punto 61, del Reglamento (UE) no 575/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (2).
(7)
Con el fin de que las agencias de calificación crediticia registradas puedan desarrollar sistemas y procedimientos adecuados, que se atengan a las especificaciones técnicas proporcionadas por la AEVM, y de garantizar una notificación completa y correcta de los datos relativos a los honorarios, deben notificar inicialmente los datos relativos a los honorarios individuales nueve meses después de la entrada en vigor del presente Reglamento. Esta notificación inicial debe referirse a los datos de los honorarios aplicados a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento. Esta obligación no debe interpretarse como una dispensa de la obligación impuesta a las agencias de calificación crediticia registradas de presentar información periódica sobre los honorarios, de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1060/2009, durante el período transitorio.
(8)
Las políticas de precios y los procedimientos de fijación de precios deben comunicarse sobre una base continua, de forma que todo cambio significativo se notifique sin demoras injustificadas después de su adopción y, a más tardar, 30 días después de su fecha de aplicación. La información que ha de comunicarse debe recopilarse en un formato estándar que permita a la AEVM recibirla y tratarla automáticamente en sus sistemas internos. Por motivos de dificultades técnicas, y a la luz de los progresos técnicos que se vayan produciendo, es posible que la AEVM tenga que actualizar y transmitir, a través de comunicaciones o directrices específicas, una serie de instrucciones técnicas de notificación en relación con la transmisión o el formato de los ficheros que deben presentar las agencias de calificación crediticia registradas.
(9)
Cuando una agencia de calificación crediticia no cumpla con sus requisitos de notificación, la AEVM debe estar facultada para solicitar la información por medio de una decisión adoptada con arreglo al artículo 23 ter, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1060/2009, o tomar otras medidas de investigación.
(10)
El presente Reglamento se basa en los proyectos de normas técnicas de regulación presentados por la AEVM a la Comisión con arreglo al artículo 10 del Reglamento (CE) no 1095/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
(11)
La AEVM ha llevado a cabo una consulta pública abierta sobre los proyectos de normas técnicas de regulación en que se basa el presente Reglamento, ha analizado los costes y beneficios potenciales correspondientes y ha recabado el dictamen del Grupo de Partes Interesadas del Sector de Valores y Mercados, establecido de conformidad con el artículo 37 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Principios generales
1. Las agencias de calificación crediticia registradas deberán presentar los siguientes tipos de informes a la AEVM:
a)
en relación con las políticas y procedimientos en materia de precios a que se refiere el artículo 2;
b)
en relación con los datos sobre los honorarios las actividades de calificación crediticia previstos con arreglo al modelo «el emisor paga» a que se refiere el artículo 3, apartado 1;
c)
los datos relativos a los honorarios por actividades de calificación crediticia previstos con arreglo al modelo «el suscriptor o el inversor paga» a que se refiere el artículo 3, apartado 2.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas deberán garantizar la exactitud y exhaustividad de la información y los datos facilitados a la AEVM.
3. En relación con los grupos de agencias de calificación crediticia, los miembros de cada grupo podrán encomendar a uno de ellos que presente en su nombre los informes requeridos con arreglo al presente Reglamento. Cada agencia en cuyo nombre se presente un informe se identificará en los datos presentados a la AEVM.
Artículo 2
Políticas de precios y procedimientos de fijación de precios
1. Las agencias de calificación crediticia registradas comunicarán a la AEVM sus políticas de precios, sus estructuras o baremos de honorarios y los criterios de fijación de precios en relación con las entidades o instrumentos financieros sobre los que emitan calificaciones crediticias y, cuando proceda, las políticas de precios relativas a los servicios auxiliares.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas velarán por que, por cada tipo de calificación crediticia ofrecida, las políticas de precios contengan o vayan acompañadas de los elementos siguientes:
a)
el nombre de las personas responsables de la aprobación y el mantenimiento de las políticas de precios, los baremos y/o los programas de honorarios, incluidos los responsables de fijar los honorarios, su identificador interno, su función y el servicio interno al que pertenecen esas personas;
b)
las posibles directrices internas para la aplicación de los criterios de fijación de precios en las políticas de precios, los baremos y/o los programas de honorarios en relación con el establecimiento de honorarios individuales;
c)
una descripción detallada de la escala o baremo de honorarios y de los criterios aplicables a los diferentes tipos de honorarios, incluidos los previstos en los baremos;
d)
una descripción detallada de cualquier posible programa de honorarios, incluidos los programas relacionales, de frecuencia de uso y de fidelización u otro tipo de programa, y en particular los criterios de aplicación y la escala de honorarios de los cuales puedan beneficiarse calificaciones individuales o un conjunto de calificaciones;
e)
cuando proceda, los principios y las normas de fijación de precios que deberán aplicarse siempre que exista una relación o vínculo entre los honorarios cobrados por los servicios de calificación crediticia y los servicios auxiliares u otros servicios prestados al cliente, en el sentido del anexo I, sección E, parte II, punto 2, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1060/2009 (en lo sucesivo, «cliente»), por la agencia de calificación crediticia y/o cualquiera de los entes pertenecientes al grupo de la agencia de calificación crediticia, en el sentido de los artículos 1 y 2 de la Directiva 83/349/CEE del Consejo (4), así como toda entidad vinculada a la agencia de calificación crediticia o a otra empresa del grupo de la agencia de calificación crediticia mediante una relación en el sentido del artículo 12, apartado 1, de la Directiva 83/349/CEE;
f)
el ámbito geográfico de aplicación de la política de precios, del baremo o del programa de honorarios en términos de la ubicación de los clientes y la agencia o agencias de calificación crediticia que apliquen la política de precios o el baremo o programa de honorarios;
g)
el nombre de las personas autorizadas a fijar los honorarios y otros gastos en el marco de la política de precios, el baremo o el programa de honorarios correspondientes, incluidos los responsables de fijar los honorarios, su identificador interno, su función y el servicio interno al que pertenecen.
3. Las agencias de calificación crediticia registradas velarán por que los procedimientos de fijación de precios contengan o vayan acompañados de los elementos siguientes:
a)
el nombre de las personas responsables de la aprobación y el mantenimiento de los procedimientos de aplicación de las políticas de precios, incluidos los responsables de fijar los honorarios, su identificador interno, su función y el servicio interno al que pertenecen;
b)
una descripción detallada de los procedimientos y controles aplicados a fin de garantizar y controlar el cumplimiento estricto de las políticas de precios;
c)
una descripción detallada de los procedimientos aplicados para reducir los honorarios o desviarse de otra forma del baremo o los programas de honorarios;
d)
el nombre de las personas directamente responsables de controlar la aplicación de las políticas de precios a los diferentes honorarios, incluido su identificador interno, su función y el servicio interno al que pertenecen;
e)
el nombre de las personas directamente responsables de garantizar la conformidad de los diferentes honorarios con la política de precios, incluido su identificador interno, su función y el servicio interno al que pertenecen;
f)
una descripción detallada de las medidas que se tomarán en caso de incumplimiento de las políticas de precios, los baremos y programas de honorarios, y los procedimientos;
g)
una descripción detallada del procedimiento de notificación a la AEVM de las vulneraciones graves de las políticas o procedimientos en materia de precios que puedan dar lugar a un incumplimiento del anexo I, sección B, punto 3 quater, del Reglamento (CE) no 1060/2009.
Artículo 3
Lista de honorarios cobrados a cada cliente
1. Las agencias de calificación crediticia registradas que presten servicios de calificación según el modelo «el emisor paga» informarán a la AEVM de los honorarios cobrados a cada cliente por cada calificación crediticia y por los servicios auxiliares prestados, por entidad jurídica así como por grupo de empresas.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas que presten servicios de calificación según el modelo «el suscriptor o el inversor paga» informarán a la AEVM, por cada cliente, del total de los honorarios cobrados por estos servicios, así como por los servicios auxiliares prestados.
3. Las agencias de calificación crediticia registradas deberán dejar constancia de todas las desviaciones respecto de la política de precios o del procedimiento de fijación de precios, o la no aplicación a una calificación de una política de precios, de un baremo o programa de honorarios, o de un procedimiento de fijación de precios, explicando claramente los principales motivos de la desviación y la calificación individual en cuestión, en el formato previsto en el cuadro 1 del anexo II. Esta información se pondrá a disposición de la AEVM previa solicitud.
Artículo 4
Tipos de calificación crediticia
Las agencias de calificación crediticia registradas clasificarán las calificaciones que deben notificar de conformidad con los tipos definidos en el artículo 3 del Reglamento Delegado (UE) 2015/2 de la Comisión (5).
Artículo 5
Datos que deben facilitarse
1. Las agencias de calificación crediticia registradas comunicarán a la AEVM los datos previstos en el artículo 2, apartados 2 y 3, y los datos que figuran en el anexo I, cuadros 1 a 4, así como las políticas de precios, los baremos y programas de honorarios, y los procedimientos de fijación de precios en ficheros separados.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas comunicarán a la AEVM los datos que figuran en el anexo II, cuadros 1 y 2, en relación con los datos sobre los honorarios relativos a cada calificación crediticia emitida y los honorarios cobrados por las calificaciones crediticias y por los servicios auxiliares prestados, por cliente, de conformidad con el artículo 3, apartado 1.
3. Las agencias de calificación crediticia registradas que hayan prestado servicios de calificación según el modelo «el suscriptor o el inversor paga» comunicarán a la AEVM los datos previstos en el anexo III, cuadro 1, en relación con cada cliente de los servicios de calificación prestados, de conformidad con el artículo 3, apartado 2.
4. Los datos especificados en el anexo I, cuadros 1 a 4, el anexo II, cuadros 1 y 2, y el anexo III, cuadro 1, se presentarán a la AEVM en ficheros separados.
Artículo 6
Notificación inicial
1. Cada agencia de calificación crediticia registrada proporcionará los datos a la AEVM cumplimentando los cuadros 1 a 4 del anexo I y ficheros separados para las políticas de precios, los baremos y programas de honorarios, y los procedimientos que aplica para cada tipo de calificación crediticia que emita, de conformidad con el artículo 5, apartado 1, en el plazo de 30 días a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
2. La notificación inicial de los honorarios a que se refiere el artículo 5, apartados 2 y 3, se presentará a la AEVM nueve meses después de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento e incluirá los datos acumulados desde la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento hasta el 30 de junio de 2015.
3. El segundo informe sobre honorarios a que se refiere el artículo 5, apartados 2 y 3, se presentará a la AEVM, a más tardar, el 31 de marzo de 2016 e incluirá los datos acumulados desde el 1 de julio de 2015 hasta el 31 de diciembre de 2015.
Artículo 7
Notificación continua
1. Sin perjuicio de los requisitos de notificación inicial previstos en el artículo 6, la información transmitida de conformidad con el artículo 5 se presentará anualmente, a más tardar, el 31 de marzo, e incluirá los datos y las políticas de precios, los baremos y programas de honorarios, y los procedimientos relativos al año natural anterior.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, los cambios significativos en las políticas de precios, los baremos y programas de honorarios, y los procedimientos se notificarán a la AEVM de forma continua, sin demoras injustificadas, después de su adopción y, a más tardar, 30 días después de su fecha de aplicación.
3. Las agencias de calificación crediticia registradas comunicarán inmediatamente a la AEVM cualesquiera circunstancias excepcionales que puedan retrasar o impedir temporalmente la notificación de conformidad con el presente Reglamento.
Artículo 8
Procedimientos de notificación
1. Las agencias de calificación crediticia registradas presentarán los ficheros de datos con arreglo a las instrucciones técnicas proporcionadas por la AEVM y utilizando el sistema de notificación de esta Autoridad.
2. Las agencias de calificación crediticia registradas conservarán en formato electrónico los ficheros de datos enviados a la AEVM y recibidos por esta en virtud del artículo 5, así como la información sobre las desviaciones a que se refiere el artículo 3, apartado 3, al menos durante cinco años. Esos ficheros se pondrán a disposición de la AEVM previa solicitud.
3. Cuando una agencia de calificación crediticia registrada detecte errores factuales en los datos que ha transmitido, deberá informar a la AEVM sin demoras injustificadas y corregir los datos pertinentes con arreglo a las instrucciones técnicas proporcionadas por la AEVM.
Artículo 9
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de septiembre de 2014.