NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 404/2014
ze dne 17. února 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011, pokud jde o sledování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel, jejichž typ byl schválen v rámci vícestupňového schvalování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 9 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V příloze XII nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (2) jsou stanoveny nové metody stanovení emisí CO2 a spotřeby paliva pro vozidla N1, která prošla postupem vícestupňového schválení typu (dále jen „vozidla vyráběná ve více fázích“). Tato nová metoda se bude používat od 1. ledna 2014, ale dobrovolně se může používat již od 1. ledna 2013.
(2)
Bod 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 stanoví, že specifické emise CO2 dokončených vozidel jsou připsány výrobci základního vozidla. Proto je třeba, aby se dokončená vozidla vyráběná ve více fázích v rámci sledování rozlišovala a aby bylo možné identifikovat výrobce základního vozidla. Rovněž je zapotřebí podle metodiky uvedené v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 vymezit určité údaje, které se vztahují k základnímu vozidlu.
(3)
Výrobci základních vozidel mají v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011 právo ověřovat údaje o vozidlech vyráběných ve více fázích, na jejichž základě jim byl vypočítán cíl pro specifické emise CO2. Proto je vhodné stanovit příslušné údaje parametrů a zajistit, aby takové ověření mohlo být účinně provedeno.
(4)
Metodika stanovená v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 se uplatní na nedokončená nebo dokončená vozidla. Pokud se však dokončené vozidlo před první registrací dále upravuje, mělo by být upřesněno, že při výpočtu cíle pro specifické emise jsou sledovány a vzaty v úvahu hmotnost vozidla v provozním stavu a emise CO2 pro úplné vozidlo, které se používá jako vozidlo základní.
(5)
Je nezbytné dále upřesnit údaje, které by měly být poskytovány, s cílem zajistit, aby emise CO2 vozidel vyráběných ve více fázích mohly být adekvátně a účinně sledovány a ověřovány.
(6)
Vozidlo je identifikováno identifikačním číslem vozidla (dále jen „VIN“), tedy alfanumerickým kódem přiděleným vozidlu výrobcem v souladu s nařízením Komise (EU) č. 19/2011 (3). Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (4) v oddíle 4 přílohy XVII stanoví jako základní pravidlo, že identifikační číslo základního vozidla musí být zachováno ve všech dalších stupních procesu schvalování typu, aby se zajistila sledovatelnost procesu. Prostřednictvím VIN by proto mělo být možné propojit dokončené vozidlo s vozidlem základním s cílem určit výrobce základního vozidla, který je odpovědný za emise CO2. Kromě toho by VIN mělo umožnit výrobci základního vozidla ověřit příslušné údaje týkající se základního vozidla. Poněvadž neexistují žádné jiné parametry, které mohou poskytnout tento druh propojení, je vhodné požadovat, aby členské státy sledovaly čísla VIN nově registrovaných vozidel N1 a podávaly o nich zprávu Komisi prostřednictvím systému shromažďování údajů Evropské agentury pro životní prostředí (EEA).
(7)
Za účelem výpočtu cílů pro specifické emise, pokud jde o vozidla vyráběná ve více fázích, je třeba v souladu s bodem 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 posoudit standardní přidanou hmotnost stanovenou podle bodu 5.3 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008. To bude vyžadovat sledování a hlášení hmotnosti v provozním stavu základního vozidla a technicky přípustné maximální hmotnosti naloženého vozidla, prostřednictvím čehož může být stanovena standardní přidaná hmotnost, nebo případně sledování a hlášení vlastní standardní přidané hmotnosti. Kromě toho, aby bylo možné určit, zda vozidlo vyrobené ve více fázích spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 510/2011, je nezbytné ověřit, že referenční hmotnost dokončeného vozidla nepřekročí limity uvedené v čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení.
(8)
Jestliže členské státy nejsou schopny poskytnout všechny parametry požadované podle přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 kvůli koncepci svého systému pro registraci údajů týkajících se nových lehkých užitkových vozidel, mohou být tyto parametry poskytnuty dotyčnými výrobci v oznámení uvedeném v čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011.
(9)
Ze stejného důvodu mohou výrobci podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 293/2012 (5) poskytnout Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí čísla VIN, která přidělili vozidlům prodaným v předchozím kalendářním roce nebo vozidlům, kterým byla v uvedeném roce poskytnuta záruka.
(10)
Po registraci vozidla s cílem jeho uvedení do provozu na pozemních komunikacích, může být číslo VIN propojeno se soubory údajů, které umožňují identifikaci vlastníka vozidla. VIN však samo o sobě není nositelem osobních údajů a zpracování údajů pro účely nařízení (EU) č. 510/2011 nevyžaduje přístup k jakýmkoli propojeným osobním údajům nebo jejich zpracování. Sledování a hlášení čísel VIN není proto považováno za zpracování osobních údajů spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Uznává se však, že čísla VIN mohou být považována za citlivé údaje, mimo jiné s ohledem na prevenci krádeží vozidel, a proto je vhodné zajistit, aby čísla VIN oznámená Komisi a EHP nebyla zveřejňována.
(11)
Porovnáním čísel VIN ohlášených členskými státy s údaji poskytnutými výrobci by Komise, za podpory EHP, měla určit dotyčné výrobce a vozidla a připravit předběžný datový soubor v souladu s článkem 10b prováděcího nařízení (EU) č. 293/2012.
(12)
S cílem zajistit úplný soulad požadavků na sledování podle nařízení (EU) č. 510/2011 s požadavky uplatňovanými na osobní automobily podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (8) je vhodné přizpůsobit požadavky uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 510/2011 týkající se poskytování souhrnných údajů a metodiky pro stanovení údajů o sledování emisí CO2 pro lehká užitková vozidla.
(13)
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. února 2014.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) No 404/2014 DE LA COMISIÓN
de 17 de febrero de 2014
por el que se modifica el anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere al seguimiento de las emisiones de CO2 de los vehículos comerciales ligeros nuevos homologados en un proceso multifásico
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 510/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 11 de mayo de 2011, por el que se establecen normas de comportamiento en materia de emisiones de los vehículos comerciales ligeros nuevos como parte del enfoque integrado de la Unión para reducir las emisiones de CO2 de los vehículos ligeros (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 9, segundo párrafo,
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo XII del Reglamento (CE) no 692/2008 de la Comisión (2) establece un nuevo método para determinar las emisiones de CO2 y el consumo de combustible de los vehículos N1 homologados en un procedimiento multifásico (en lo sucesivo denominados «los vehículos multifásicos»). El nuevo método se aplicará a partir del 1 de enero de 2014, pero ya puede aplicarse de forma voluntaria desde el 1 de enero de 2013.
(2)
El anexo II, parte B, punto 7, del Reglamento (UE) no 510/2011 establece que las emisiones específicas de CO2 de los vehículos completados deben asignarse al fabricante del vehículo de base. Para ello, los vehículos multifásicos completados deben poder reconocerse en el procedimiento de seguimiento, y debe poder identificarse al fabricante del vehículo de base. También es preciso determinar ciertos datos relativos al vehículo de base con arreglo a la nueva metodología descrita en el anexo XII del Reglamento (CE) no 692/2008.
(3)
De acuerdo con el artículo 8, apartado 5, del Reglamento (UE) no 510/2011, los fabricantes de vehículos de base tienen derecho a verificar los datos relativos a un vehículo multifásico que sirven de punto de partida para calcular sus objetivos de emisiones específicas de CO2. Por consiguiente, conviene proporcionar los datos pertinentes para garantizar que dicha comprobación pueda llevarse a cabo de manera eficaz.
(4)
La metodología descrita en el anexo XII del Reglamento (CE) no 692/2008 se aplica a los vehículos incompletos y completados. No obstante, en caso de que un vehículo completo sea transformado de nuevo antes de la primera matriculación, debe aclararse que son la masa en orden de marcha y las emisiones de CO2 del vehículo completo que se utilice como vehículo de base los parámetros que deben ser controlados y tenidos en cuenta para el cálculo de los objetivos de emisiones específicas.
(5)
Es necesario precisar más los datos que deben ser proporcionados, a fin de garantizar que el nivel de emisiones de CO2 de los vehículos multifásicos pueda ser objeto de seguimiento y verificación de forma adecuada y eficaz.
(6)
Todo vehículo se identifica mediante un número de identificación (en lo sucesivo denominado «NIV»), es decir, un código alfanumérico asignado al vehículo por el fabricante, de conformidad con el Reglamento (UE) no 19/2011 de la Comisión (3). La Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (4) establece, en el punto 4 de su anexo XVII, que, por regla general, el número de identificación del vehículo de base se debe conservar durante todas las fases sucesivas del procedimiento de homologación para garantizar la trazabilidad de dicho procedimiento. Por consiguiente, a través del NIV debe ser posible vincular el vehículo completado a un vehículo de base y, de esta forma, determinar el fabricante del vehículo de base responsable de las emisiones de CO2. Por otra parte, el NIV debe permitir al fabricante del vehículo de base comprobar los datos pertinentes relacionados con el vehículo de base. Como no hay otros parámetros que puedan facilitar ese tipo de vínculo, resulta oportuno exigir a los Estados miembros que controlen los NIV de los vehículos recién matriculados de la categoría N1 y los notifiquen a la Comisión a través del sistema de recogida de datos de la Agencia Europea del Medio Ambiente (AEMA).
(7)
Para calcular los objetivos de emisiones específicas en lo que se refiere a vehículos multifásicos, es necesario, de conformidad con la parte B, punto 7, del anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011, considerar la masa añadida por defecto, determinada de conformidad con el punto 5.3 del anexo XII del Reglamento (CE) no 692/2008. Esto requerirá el seguimiento y la notificación de la masa en orden de marcha del vehículo de base y la masa máxima en carga técnicamente admisible del vehículo, datos a través de los cuales podrá determinarse la masa añadida por defecto, o, alternativamente, el seguimiento y la notificación de la propia masa añadida por defecto. Por otra parte, para determinar si un vehículo multifásico entra en el ámbito de aplicación del Reglamento (UE) no 510/2011, es necesario comprobar que la masa de referencia del vehículo completado sea inferior o igual a los límites indicados en el artículo 2, apartado 1, del citado Reglamento.
(8)
En caso de que los Estados miembros no sean capaces de proporcionar todos los parámetros requeridos con arreglo al anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011, debido al diseño de su sistema de registro de los datos relativos a los vehículos comerciales ligeros nuevos, estos parámetros pueden ser proporcionados por los fabricantes afectados por la notificación a que se refiere el artículo 8, apartado 5, de dicho Reglamento.
(9)
Por ese mismo motivo, los fabricantes pueden, de conformidad con el Reglamento de Ejecución (UE) no 293/2012 de la Comisión (5), proporcionar a la Comisión y a la AEMA los NIV que asignaron a los vehículos vendidos en el año natural anterior o para los que se emitió una garantía en ese año.
(10)
Tras la matriculación de un vehículo para su entrada en circulación, los NIV podrán vincularse a conjuntos de datos que permitan la identificación del propietario del vehículo. Sin embargo, el NIV no encierra, en sí mismo, datos personales, y el tratamiento de datos para los fines del Reglamento (UE) no 510/2011 no exige el acceso a ningún dato personal asociado, ni su tratamiento. Por lo tanto, el seguimiento y la notificación de los NIV no se considera tratamiento de datos personales que entre en el ámbito de aplicación de la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (6) o del Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (7). No obstante, se reconoce que los NIV pueden considerarse datos sensibles, particularmente en lo que se refiere a la prevención del robo de vehículos, por lo que es conveniente garantizar que los NIV comunicados a la Comisión y a la AEMA no se hagan públicos.
(11)
Comparando los NIV comunicados por los Estados miembros con los aportados por los fabricantes, la Comisión, apoyada por la AEMA, debe identificar a los fabricantes y los vehículos en cuestión y preparar el conjunto de datos provisionales, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 10 ter del Reglamento de aplicación (UE) no 293/2012.
(12)
Con el fin de garantizar el pleno paralelismo de los requisitos de control en virtud del Reglamento (UE) no 510/2011 con los aplicables a los turismos de conformidad con el Reglamento (CE) no 443/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo (8), es apropiado adaptar los requisitos establecidos en el anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011 en relación con el suministro de datos agregados y la metodología a fin de determinar la información necesaria para el seguimiento de las emisiones de CO2 de los vehículos industriales ligeros.
(13)
Por tanto, procede modificar el anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011 en consecuencia.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo II del Reglamento (UE) no 510/2011 queda modificado de conformidad con el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 17 de febrero de 2014.