PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1269/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 954/2006 (2) Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v sazbě 24,1 % uloženého na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ruska, se zbytkovou celní sazbou 35,8 % na dovoz od všech ostatních společností z Ruska. Konečné antidumpingové clo pro skupinu, která je předmětem tohoto přezkumného šetření, OAO TMK (dále jen „skupina TMK“ nebo „žadatel“), složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works, bylo uloženo v sazbě 35,8 %, což odpovídá zbytkové celní sazbě.
(2)
Nařízením (ES) č. 812/2008 (3) Rada po zahájení prozatímního přezkumu, o které požádala skupina TMK podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, (dále jen „přezkumné šetření“) změnila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pro skupinu TMK na 27,2 %.
(3)
Prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012 (4) Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) zachovala opatření uložená nařízením (ES) č. 954/2006 na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny.
(4)
Opatřeními platnými v současné době jsou proto opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012. Na skupinu TMK složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works se vztahuje antidumpingové clo v sazbě 27,2 %.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) Komise dne 14. října 2011 informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(6)
Přezkum, jehož rozsah je omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané skupinou TMK. V žádosti poskytl žadatel důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala žadateli dotazník, na který odpověděl v dané lhůtě.
(9)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních společností ve spojení ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Kolín nad Rýnem), TMK Italia s.r.l. (Lecco) a TMK Global S.A. (Ženeva) byly provedeny inspekce.
1.4 Období přezkumného šetření
(10)
Šetření úrovně dumpingu se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(11)
Dotčený výrobek je tentýž jako výrobek vymezený v prováděcím nařízení (EU) č. 585/2012, jímž byla uložena v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (6), pocházející z Ruska, v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „bezešvé trubky a duté profily“).
2.2 Obdobný výrobek
(12)
Shodně s tím, co bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo stávající šetření, že výrobek vyráběný v Rusku a vyvážený do Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ruska a výrobek, který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
3.1.1 Běžná hodnota
(13)
Prodej na domácím trhu se uskutečňoval prostřednictvím společností ve spojení, ZAO TMK Trade House a TMK Warehouse, které bezešvé trubky a duté profily následně dále prodávaly nezávislým odběratelům v Rusku.
(14)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce posuzováno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u všech vyvážejících výrobců reprezentativní.
(15)
Dále bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného typu výrobku na vývoz do Unie.
(16)
Podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně posuzováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(19)
Běžná hodnota pro nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit průměrný zisk.
(20)
Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, bylo přezkoumáno, zda ceny plynu placené vyvážejícími výrobci přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(21)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu nasvědčují všechny dostupné údaje tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a jsou výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Vzhledem k tomu, že náklady na plyn nebyly podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení v záznamech vyvážejících výrobců přiměřeně zohledněny, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož nebyly k dispozici žádné dostatečně reprezentativní nezkreslené ceny plynu týkající se ruského domácího trhu, bylo uznáno za vhodné, aby se při úpravě vycházelo v souladu s čl. 2 odst. 5 z informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), upravené s přihlédnutím k místním distribučním nákladům. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do Unie, která je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(22)
Po zveřejnění konečných závěrů skupina TMK tvrdila, že úprava na základě ceny plynu byla v rozporu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení a s bodem 2.2.1.1 antidumpingové dohody WTO. Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená skupinou TMK tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Jelikož v záznamech vyvážejících výrobců nebyly přiměřeně zohledněny náklady na zemní plyn, jak stanoví čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Tvrzení skupiny TMK se považuje za nepodložené a jelikož pro ně neexistují žádné důkazy, bylo zamítnuto.
3.1.2 Vývozní cena
(23)
Je třeba poznamenat, že určitý objem vývozu dotčeného výrobku nebyl skupinou TMK uveden, protože se domnívala, že tyto ocelové trubky a duté profily nespadají do oblasti působnosti šetření. Během inspekcí na místě byly útvarům Komise předloženy vzorky ve formě příčných průřezů výrobku, který údajně nespadá do definice výrobku, před jeho dalším zpracováním a po něm, nelze je však považovat za přesvědčivý důkaz.
(24)
Po přezkoumání této otázky byl učiněn závěr, že tyto ocelové trubky a duté profily do definice výrobku spadají. Při výpočtu dumpingu bylo proto přihlédnuto k odpovídajícím vývozním transakcím.
(25)
Během slyšení, které proběhlo dne 9. listopadu 2012 a jemuž předsedal úředník pro slyšení, skupina TMK tvrdila, že by chtěla řešit zejména problém celního zařazení, který byl zmíněn při zveřejnění konečných závěrů a jehož důsledkem bylo podle ní zvýšení jejího dumpingového rozpětí asi o 13-14 %. Skupina TMK vyjádřila překvapení nad skutečností, že tyto výrobky jsou považovány za výrobky spadající do oblasti působnosti šetření, a zopakovala, že tento objem vývozu nebyl uveden z toho důvodu, že tyto výrobky jsou „polotovary“ („blanks“, rovněž nazývané „duté prvky“), a nikoli trubky, a proto podle ní nespadají do definice výrobku. Dále uvedla, že ve skutečnosti tuto záležitost řešily útvary Komise během inspekce na místě jen velmi zběžně. V tomto ohledu je třeba uvést, že samotná skupina TMK v jednom svém podání ze dne 31. srpna 2012 uvedla, že „otázka týkající se toho, zda by ‚duté prvky‘ kódu KN 7304 59 10 měly být zařazeny do oblasti působnosti tohoto šetření, či nikoli, byla během šetření důkladně projednávána“. Ve skutečnosti měly Evropský svaz pro ocelové trubky („ESTA“) i skupina TMK několikrát příležitost vyjádřit k této otázce své připomínky. Kromě toho je třeba uvést, že útvary Komise požádaly dovozce, kteří jsou ve spojení s TMK, aby vyplnili přílohu dotazníku, a získané informace během inspekce na místě ověřily, aby shromáždily veškeré příslušné informace. Tvrzení, že tuto otázku řešily útvary Komise během šetření jen velmi „zběžně“ a že tyto výrobky byly považovány za výrobky spadající do definice výrobku, bylo nesprávné, a proto bylo odmítnuto.
(26)
Skupina TMK kromě toho uvedla, že zahrnutí tohoto objemu vývozu bylo protiprávní a neodůvodněné, jelikož útvary Komise neprokázaly, že tyto trubky nebyly „neopracované“, a že závěry ve smyslu, že tyto „polotovary“ jsou „meziprodukty“ (nebo částečně opracovanými produkty), jsou neopodstatněné.
(27)
Zaprvé je třeba připomenout, že výrobky spadající do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10 jsou „trouby, trubky a duté profily“, bezešvé, ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli, „neopracované, rovné a s rovnoměrnou tloušťkou stěny, výhradně pro výrobu trub a trubek o jiném průřezu a tloušťce stěny“. Vysvětlivka k podpoložkám 7304 39 10 a 7304 59 10 uvádí, že zahrnují „ocelové bezešvé trubky vyrobené zpravidla protažením a válcováním za tepla nebo protažením a tažením za tepla; jsou zpravidla nazývány polotovar (‚blanks‘). Jsou určeny k dalšímu přepracování na trubky jiného tvaru a jiné tloušťky stěny s přesnějšími rozměrovými tolerancemi. Předkládají se s hrubě odstřiženými konci a s odstraněnými otřepy, ale jinak jsou nedokončené. Jejich vnější i vnitřní povrch je hrubý a nejsou na nich odstraněny okuje. Nejsou naolejovány, pozinkovány ani barveny“. Po zvážení argumentů předložených ze strany skupiny TMK a ESTA se dospělo k názoru, že na základě různých dokumentů shromážděných během inspekcí na místě (objednávek odběratele a specifikací, smluv mezi společnostmi, faktur vystavených dovozci ve spojení, popisu normy ISO 9809-1) jsou tyto trubky skutečně „meziprodukty“ v tom smyslu, že musí odpovídat určitým požadavkům a specifikacím, jako je „vysoká kvalita trubek válcovaných za tepla pro válce, typu oceli 34CrMo4 podle UNI EN 10083-1 a DIN 1629 ‚žíhané za surova‘ a ‚ohlazené na koncích‘ a rozměrů specifikovaných v objednávce“. Kromě toho i další požadavky, které jsou uvedeny v objednávce odběratele a specifikacích, jako je „ultrazvukové zkoušení za účelem odhalení přípustných závad, kontroly tloušťky, ovalizace a rovnosti“, dokládají další zpracování těchto trubek, což není případ tzv. polotovarů („blanks“).
(28)
Skupina TMK tvrdila, že vlastnosti „žíhané za surova“ a „ohlazené na koncích“ se nevyskytují mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN ani ve znění vysvětlivky za účelem určení toho, zda je trubka „neopracovaná“. V této souvislosti je třeba uvést, že znění položek a příslušných vysvětlivek neobsahují vždy vyčerpávající seznam všech vlastností dotčeného výrobku. Zařazení výrobků, jako jsou dotčené výrobky, které sdílejí vlastnosti různých druhů zboží, závisí na nejdůležitějších vlastnostech dováženého zboží. I když tedy tyto vlastnosti nejsou mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN a ve znění vysvětlivky, zůstávají přesto skutečnostmi, které mají význam pro posouzení toho, zda určité typy výrobků lze považovat za „neopracované“, či nikoli, a tedy zda spadají do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10.
(29)
Skupina TMK rovněž tvrdila, že tyto trubky nebyly žíhané, jelikož nebyly tepelně opracovány, jak bylo uvedeno v certifikátech o továrních zkouškách. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v kupních specifikacích odběratele jsou uvedeny rozporné informace, jelikož je v nich zmíněno tepelné opracování tohoto výrobku. Odkaz na tyto kupní specifikace je učiněn v jiných dokumentech, jako je prohlášení výrobce vydané skupinou TMK a specifikace ke smlouvám podepsaným skupinou TMK a jeho odběratelem, který není ve spojení.
(30)
Dále bylo uvedeno, že ve výše zmíněných smlouvách mezi společnostmi, které poskytla skupina TMK během inspekcí na místě, byly tyto výrobky původně zařazeny pod jiný kód KN (na nějž se vztahují opatření) a jejich zařazení bylo poté změněno na kód KN, na nějž se opatření nevztahují (i během období šetření), i když na základě dostupných informací nedošlo k žádným změnám v objednávce odběratele ani ve specifikacích výrobku. Skupina TMK tvrdila, že tato změna kódu KN nebyla relevantní, jelikož podle platných pravidel celního zařazení hrají roli objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie. Objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie jsou sice významným hlediskem, ale skupina TMK nepopírá, že zařadila tyto typy výrobků jako výrobky, na něž se vztahují opatření, předtím, než uvedené zařazení změnila, aniž by došlo k jakékoli změně ve specifikacích výrobků. Tato skutečnost se považuje za jednu ze skutečností, na jejichž základě se dospělo k závěru, že dotčené typy výrobků spadají do oblasti působnosti šetření.
(31)
Rovněž bylo uvedeno, že specifikace objednávky odběratele, který není ve spojení, jasně odkazovaly na „meziprodukty“, a nikoli na polotovary („blanks“) nebo „duté prvky“. Pokud jde o tento bod, tvrdila skupina TMK, že pro účely celního zařazení je zcela bezpředmětné, jakým způsobem výrobek popisuje kupující. V reakci na to je třeba uvést, že popis výrobku kupujícím má svůj význam v tom smyslu, že kupující si je v době objednávky zjevně vědom požadavků na výrobek. Tvrdit tedy, že popis kupujícího je „zcela bezpředmětný“, je pochybné.
(32)
Závěrem je třeba říci, že bezešvé ocelové trubky jako meziprodukty vyrobené tepelným zpracováním koupené pro účely výroby válců musí splňovat velmi podrobné technické požadavky a požadavky na kvalitu a rozměry. Tyto vlastnosti zjevně nejsou v souladu s pojmem „neopracovaný“, jak je uveden ve vysvětlivce ke kódům KN 7304 39 10 a 7304 59 10, a proto bylo nutné připomínky skupiny TMK, pokud jde o údajný nesprávný výklad pojmu „neopracovaný“ Komisí, odmítnout.
(33)
V rozporu s některými předchozími tvrzeními skupina TMK rovněž argumentovala, že tyto výrobky prodávané odběrateli, který není ve spojení, nejsou určeny výhradně pro totéž použití, tj. pro výrobu válců, ale je možné je rovněž přepracovat na tzv. přesné trubky („precision pipes“). Skupina tvrdila, že odběratel, který není ve spojení, nejprve přepracuje polotovary na trubky válcované za studena (neboli „precision pipes“), které poté zpracuje na tlakové lahve na plyn. Je třeba uvést, že toto tvrzení je v rozporu s tím, co skupina TMK tvrdila během předchozích podání, i s tím, co bylo zjištěno v dokumentech shromážděných během inspekcí na místě. Nehledě k výše zmíněným skutečnostem je třeba uvést, že toto dodatečné tvrzení je nové, bylo předloženo v pozdní fázi a nebylo podloženo důkazy. Kromě toho předložila tato skupina důkazy, které údajně prokazují, že odběratel, který není ve spojení, prodával rovněž tzv. „precision pipes“. Kromě toho, že tyto důkazy byly předloženy ve velmi pozdní fázi šetření, bylo rovněž uvedeno, že se týkaly období dlouho po skončení období přezkumného šetření a dokumenty se týkaly možných prodejů jakýchkoli typů (nebo průřezů) výrobků válcovaných za studena (trubek). Tyto argumenty byly proto odmítnuty.
(34)
Většina vývozu dotčeného výrobku ze strany vyvážejících výrobců do Unie byla určena nezávislým odběratelům v Unii, a to prostřednictvím dvou obchodních společností ve spojení, tj. TMK Europe GmbH se sídlem v Německu a TMK Italia s.r.l. se sídlem v Itálii. Vývozní cena u výše uvedeného vývozu byla stanovena na základě vývozních cen, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. za použití cen při dalším prodeji, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné společnosti ve spojení prvním nezávislým kupujícím v Unii během období přezkumného šetření, upravených tak, aby byly zohledněny všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a zisky.
(35)
Určitá omezená množství byla vyvezena přímo nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena pro tato množství byla stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.1.3 Srovnání
(36)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, poskytnutí úvěru a antidumpingová cla.
(37)
Skupina TMK požádala, aby bylo přihlédnuto k některým vlastnostem týkajícím se třídy oceli, typu řezání závitů a povrchové úpravy ocelových trubek a dutých profilů v zájmu zajištění spravedlivého srovnání ocelových trubek a dutých profilů prodávaných na domácím trhu a na vývoz.
(38)
Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (ESTA) prohlásil, že jakákoli žádost o změnu definice výrobku nebo metodiky použité v původním šetření nebo v následném přezkumu je v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení a nemělo by se k ní přihlížet.
(39)
V tomto ohledu šetření ukázalo, že tato žádost skupiny TMK nemá vliv na definici výrobku, ale spíše umožňuje určit další vlastnosti, které zajišťují spravedlivé srovnání ocelových trubek a dutých profilů, které sdílejí stejné vlastnosti. Dále bylo zjištěno, že tyto další vlastnosti ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(40)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že žádost je opodstatněná, a k výše uvedeným vlastnostem tedy bylo přihlédnuto.
(41)
Skupina TMK tvrdila, že v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení by nemělo být clo zaplacené za transakce DDP („delivered duty paid“, „s dodáním, clo placeno“) odečteno za účelem výpočtu vývozní ceny. Tvrdí, že ve srovnání s posledním úplným dvanáctiměsíčním obdobím před uložením antidumpingového cla na vývoz ocelových trubek a dutých profilů společnosti TMK do Unie (1. července 2005-30. června 2006 nebo „referenční období“) bylo toto clo řádně zohledněno v cenách účtovaných v období přezkumného šetření a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(42)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že ceny DDP účtované prvním nezávislým odběratelům nezahrnovaly ani náklady, natož antidumpingové clo, tj. tyto transakce byly celkově ztrátové. Dále je třeba uvést, že i když se ceny podobných výrobků po skončení referenčního období zvýšily přibližně o 30 %, ceny surovin, které představují v průměru více než 50 % nákladů na výrobu, se v tomtéž období zvýšily o více než 70 %. Na základě výše uvedených skutečností se usuzuje, že nebyly poskytnuty žádné přesvědčivé důkazy o tom, že clo je řádně zohledněno v účtovaných cenách.
(43)
Rovněž je třeba poznamenat, že i kdyby byla přijata skutečnost, že clo je zohledněno v pozdějších kupních cenách (quod non), čl. 11 odst. 10 základního nařízení požaduje, aby clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje i v pozdějších kupních cenách.
(44)
Po zveřejnění konečných zjištění skupina TMK nadále vznášela námitky proti odečtení cla z vývozních cen a dále tvrdila, že provedená úprava na základě nákladů na plyn způsobila ztráty, které byly podle jejího názoru jistě nižšího rozsahu, aniž však poskytla jakékoli další důkazy. Skupina TMK stále zastávala názor, že skutečnost, že vývozní ceny ze závodu by měly být vyšší než výrobní náklady, je z právního hlediska nesprávná, a zopakovala, že má být posuzováno pouze kritérium, zda bylo zaplacené antidumpingové clo řádně zohledněno v ceně dalšího prodeje účtované odběrateli, kteří nejsou ve spojení, kteří zboží nakoupili na základě DDP („s dodáním clo placeno“). Jelikož však ceny DDP účtované prvním odběratelům, kteří nejsou ve spojení, nepokrývaly ani náklady, natož antidumpingové clo, dokonce i bez úpravy o náklady na plyn, a jelikož cena surovin, která představuje více než 50 % nákladů na výrobu, se v témže období zvýšila o více než 70 %, jak je uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, má se za to, že skupina TMK neposkytla nezvratné důkazy, které by prokázaly, že clo bylo řádně zohledněno v účtovaných cenách nebo v pozdějších kupních cenách.
(45)
Na základě výše uvedeného bylo proto třeba toto tvrzení zamítnout.
3.1.4 Dumpingové rozpětí
(46)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého z vyvážejících výrobců. Pro skupinu TMK je stanoveno jedno společné dumpingové rozpětí výpočtem jako jediný vážený průměr sazby dumpingu pro vyvážející výrobce v rámci skupiny TMK.
(47)
Na základě toho dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, činilo 29,6 %. Po zveřejnění konečných zjištění poukázala skupina TMK na některé administrativní chyby ve výpočtu dumpingu v případě dvou jejích výrobních subjektů. Tyto administrativní chyby byly opraveny a bylo zjištěno, že vážené průměrné dumpingové rozpětí pro skupinu TMK činí 28,7 %, a nikoli 29,6 %.
(48)
Je třeba poznamenat, že toto dumpingové rozpětí je navzdory důkazům prima facie poskytnutým v žádosti o přezkum vyšší než clo v současnosti platné pro dovoz skupiny TMK. Toto zvýšení je důsledkem několika faktorů: za prvé, důkazy předložené v žádosti o přezkum se vztahovaly pouze na určité transakce jednoho ze tří vyvážejících výrobců. Bylo zjištěno, že některé z těchto transakcí se netýkají dotčeného výrobku. Za druhé, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění, některé vývozní transakce týkající se dotčeného výrobku nebyly v průběhu šetření skupinou uvedeny. Kromě toho bylo tvrzení skupiny, pokud jde o clo jako náklad (viz 41. až 45. bod odůvodnění), zamítnuto. Kombinace těchto skutečností s jinými skutečnostmi ověřenými v průběhu šetření vedla ke zvýšení dumpingového rozpětí.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(49)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda lze změněné okolnosti týkající se dumpingu důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(50)
Skupina TMK ve své žádosti o přezkum uvedla, že došlo ke změně okolností trvalé povahy, jelikož byly provedeny významné změny vnitřní struktury této skupiny a její výrobní zařízení bylo zásadně zdokonaleno, což mělo přímý dopad na strukturu jejích nákladů.
(51)
Šetření odhalilo, že skupina TMK skutečně provedla významné investice, díky nimž se zvýšila účinnost a kapacita. Avšak vzhledem ke zvýšení cen surovin a vývoji skladby výrobků směrem k většímu množství výrobků s přidanou hodnotou nelze prokázat pokles výrobních nákladů. Bylo zjištěno, že zdokonalení uvedená v 50. bodě odůvodnění jsou strukturální povahy a pravděpodobně se v blízké budoucnosti nezmění.
(52)
Kromě toho bylo přihlédnuto i k vývoji vývozních cen do zemí mimi Unii v průběhu období přezkumného šetření a do Unie po skončení období přezkumného šetření. Bylo zjištěno, že ceny u vývozu totožných výrobků do zemí mimo Unii byly srovnatelné s cenami u prodeje na vývoz do Unie za totéž období. Pokud jde o období po skončení období přezkumného šetření, bylo zjištěno, že se tento vývoz uskutečňoval za mírně vyšší ceny než v období přezkumného šetření, což je v souladu s vývojem cen na mezinárodní úrovni. Neexistuje proto žádný náznak toho, že by vývozní ceny v dohledné budoucnosti výrazně kolísaly.
5. ZMĚNA ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(53)
S ohledem na výsledky tohoto šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné pro dovoz dotčeného výrobku skupiny TMK na 28,7 %. Změněné antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, jelikož je nižší než rozpětí újmy stanovené v původním šetření.
(54)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě má být doporučena změna prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společností OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1269/2012 DEL CONSEJO
de 21 de diciembre de 2012
que modifica el Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012 por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, originarios de Rusia y Ucrania, tras una reconsideración por expiración, de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1225/2009
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea («el Reglamento de base») (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 11, apartados 3, 5 y 6,
Vista la propuesta presentada por la Comisión Europea («la Comisión») previa consulta al Comité Consultivo,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. Medidas en vigor
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 954/2006 (2), el Consejo, tras una investigación («la investigación original»), estableció un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, originarios de Croacia, Rumanía, Rusia y Ucrania. Las medidas consistieron en un derecho antidumping ad valorem del 24,1 % establecido sobre las importaciones de determinados productores exportadores rusos individuales, con un tipo de derecho residual del 35,8 % sobre las importaciones de todas las demás empresas rusas. El derecho antidumping definitivo que se estableció con respecto al grupo objeto de la presente investigación de reconsideración, OAO TMK («el grupo TMK» o «el solicitante»), compuesto por OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant y OAO Seversky Tube Works, fue del 35,8 %, es decir, igual al tipo del derecho residual.
(2)
Mediante el Reglamento (CE) no 812/2008 (3), el Consejo, tras el inicio de una reconsideración provisional solicitada por el grupo TMK de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base («la investigación de reconsideración»), modificó el derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, fijándolo en el 27,2 % para el grupo TMK.
(3)
Mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012 (4), el Consejo, tras una reconsideración por expiración («la investigación de reconsideración por expiración»), mantuvo las medidas impuestas por el Reglamento (CE) no 954/2006 en relación con las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, originarios de Rusia y Ucrania.
(4)
En consecuencia, las medidas actualmente vigentes son las impuestas por el Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012. El grupo TMK, compuesto por OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant y OAO Seversky Tube Works, está sujeto a un derecho antidumping del 27,2 %.
1.2. Inicio de una reconsideración provisional parcial
(5)
El 14 de octubre de 2011, la Comisión comunicó, mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea («el anuncio de inicio») (5), el inicio de una reconsideración provisional parcial, de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, de las medidas antidumping aplicables a las importaciones de determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, originarios de Rusia.
(6)
La reconsideración, limitada en su alcance al examen del dumping, se inició a raíz de una petición justificada presentada por el grupo TMK. En la solicitud, el solicitante aportó indicios razonables de que ya no era necesario proseguir con la imposición de medidas al nivel actual para contrarrestar el dumping perjudicial.
1.3. Partes afectadas
(7)
La Comisión informó oficialmente al solicitante, a las autoridades del país exportador y a la industria de la Unión del inicio de la reconsideración provisional parcial. Se dio a las partes interesadas la oportunidad de dar a conocer sus puntos de vista por escrito y de solicitar ser oídas en el plazo previsto en el anuncio de inicio.
(8)
Con el fin de obtener la información necesaria para su investigación, la Comisión envió un cuestionario al solicitante, que respondió dentro del plazo establecido.
(9)
La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria para determinar el nivel de dumping. Se llevaron a cabo inspecciones en los locales del solicitante y de sus empresas comerciales vinculadas ZAO TMK Trade House (Moscú), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkaryno), TMK Europe GmbH (Colonia), TMK Italia srl (Lecco) y TMK Global S. A. (Ginebra).
1.4. Período de la investigación de reconsideración
(10)
La investigación del nivel del dumping abarcó el período comprendido entre el 1 de octubre de 2010 y el 30 de septiembre de 2011 («el período de la investigación de reconsideración» o «el PIR»).
2. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
2.1. Producto afectado
(11)
El producto afectado es el mismo que se define en el Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012, que impuso las medidas actualmente en vigor, es decir, determinados tubos sin soldadura, de hierro o acero, de sección circular, de un diámetro exterior no superior a 406,4 mm y con un valor de carbono equivalente (CEV) no superior a 0,86, de acuerdo con la fórmula y los análisis químicos del International Institute of Welding (IIW) (6), originarios de Rusia, clasificados actualmente en los códigos NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 y ex 7304 59 93 («el producto afectado» o «los tubos sin soldadura»).
2.2. Producto similar
(12)
Tal como se estableció en la investigación original y en la investigación de reconsideración por expiración, la investigación actual ha confirmado que el producto producido en Rusia y exportado a la Unión, el producto producido y vendido en el mercado nacional ruso y el producto producido y vendido en la Unión por los productores de la Unión tienen las mismas características físicas y técnicas básicas y los mismos usos finales. Se considera, por tanto, que estos productos son similares en el sentido del artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
3. DUMPING
3.1. Importaciones objeto de dumping durante el PIR
3.1.1. Valor normal
(13)
Las ventas en el mercado interior se efectuaron a través de las empresas vinculadas ZAO TMK Trade House y TMK Warehouse, que revendieron tubos sin soldadura a clientes independientes en Rusia.
(14)
Con arreglo al artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, se examinó en primer lugar si el volumen total de ventas del producto similar en el mercado interior a clientes independientes de cada productor exportador era representativo respecto de su volumen total de ventas de exportación a la Unión, es decir, si el volumen total de estas ventas representaba al menos el 5 % del volumen total de ventas de exportación del producto afectado a la Unión. El examen mostró que las ventas interiores eran representativas para todos los productores exportadores.
(15)
Se examinó, además, si cada tipo de producto similar vendido por los productores exportadores en su mercado interior era suficientemente representativo a los efectos del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Las ventas interiores de un tipo de producto particular se consideraron suficientemente representativas cuando el volumen total de ese tipo de producto vendido por el solicitante en el mercado interior a clientes independientes durante el PIR representaba al menos el 5 % de su volumen total de ventas del tipo de producto comparable exportado a la Unión.
(16)
Conforme al artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base, a continuación se examinó si las ventas interiores de cada tipo de producto del que se vendieron cantidades representativas podían considerarse efectuadas en el curso de operaciones comerciales normales. Esto se hizo estableciendo la proporción de ventas interiores rentables a clientes independientes en el mercado nacional de cada tipo exportado del producto afectado durante el PIR.
(17)
Para los tipos de producto en relación con los cuales más del 80 % del volumen de ventas en el mercado interior se realizaron a precios superiores al coste y la media ponderada de los precios de venta fue igual o superior al coste unitario de producción, el valor normal por tipo de producto se calculó como la media ponderada de los precios reales en el mercado interior de todas las ventas, fueran o no rentables, del tipo de producto en cuestión.
(18)
Cuando el volumen de ventas rentables de un tipo de producto representó un 80 % o menos del volumen total de ventas de ese tipo o su precio medio ponderado fue inferior al coste unitario de producción, el valor normal se basó en el precio real en el mercado interior, que se calculó como el precio medio ponderado únicamente de las ventas rentables de ese tipo realizadas durante el PIR en el mercado interior.
(19)
El valor normal de los tipos no representativos (es decir, aquellos cuyas ventas interiores constituyeron menos del 5 % de las ventas de exportación a la Unión, o que no se vendieron en el mercado interior) se calculó sobre la base del coste de fabricación por tipo de producto más un importe en concepto de gastos de venta, generales y administrativos y de beneficios. En caso de existir ventas interiores, se utilizó el beneficio de las transacciones realizadas en el curso de operaciones comerciales normales por tipo de producto en el mercado interior para los tipos de producto correspondientes. De no existir ventas interiores, se utilizó un beneficio medio.
(20)
Por lo que respecta a los costes de fabricación y, en particular, los costes de la energía, se examinó si los precios del gas pagados por los productores exportadores reflejaron razonablemente los costes asociados a la producción y la distribución de gas.
(21)
Se constató que el precio del gas en el mercado interior pagado por los productores exportadores rusos era aproximadamente un tercio del precio de exportación del gas natural de Rusia. A este respecto, todos los datos disponibles indican que los precios del gas en el mercado interior ruso eran precios regulados, muy inferiores a los precios pagados en mercados no regulados del gas natural. Por ello, dado que los costes del gas no se reflejaban razonablemente en los registros de los productores exportadores de conformidad con el artículo 2, apartado 5, del Reglamento de base, hubo que ajustarlos en consecuencia. A falta de precios del gas en el mercado interior ruso suficientemente representativos y no distorsionados, se consideró apropiado basar el ajuste con arreglo al artículo 2, apartado 5, en información procedente de otros mercados representativos. El precio ajustado se basó en el precio medio del gas ruso vendido para su exportación en la frontera entre Alemania y la República Checa (Waidhaus), ajustado en función de los costes de distribución local. Waidhaus, que es el eje principal de las ventas de gas ruso a la UE (el mayor mercado del gas ruso, cuyos precios reflejan razonablemente los costes), puede considerarse un mercado representativo en el sentido del artículo 2, apartado 5, del Reglamento de base.
(22)
Tras la comunicación de información, el grupo TMK alegó que el ajuste del precio del gas era contrario al artículo 2, apartado 5, del Reglamento de base y al punto 2.2.1.1 del Acuerdo antidumping de la OMC. Como se menciona en el considerando 21, se constató que el precio del gas en el mercado interior pagado por el grupo TMK era aproximadamente un tercio del precio de exportación del gas natural de Rusia. Por ello, dado que los costes del gas no se reflejaban razonablemente en los registros de los productores exportadores de conformidad con el artículo 2, apartado 5, del Reglamento de base, hubo que ajustarlos en consecuencia. La alegación hecha por el grupo TMK se consideró injustificada y, a falta de pruebas, fue rechazada.
3.1.2. Precio de exportación
(23)
Cabe señalar que el grupo TMK no notificó algunas cantidades exportadas del producto afectado, por considerar que estos tubos sin soldadura no estaban incluidos en el ámbito de la investigación. Durante las inspecciones in situ se mostró a los servicios de la Comisión muestras en forma de secciones transversales del producto que supuestamente no estaban incluidas en la definición del producto antes y después de su transformación posterior y que, no obstante, no pueden considerarse pruebas irrefutables.
(24)
Tras haber examinado la cuestión, se consideró que esos tubos sin soldadura sí están incluidos en la definición del producto. Por consiguiente, las transacciones de exportación correspondientes se tuvieron en cuenta para el cálculo del dumping.
(25)
Durante una audiencia presidida por el Consejero Auditor el 9 de noviembre de 2012, el grupo TMK declaró que deseaba abordar principalmente la cuestión de la clasificación, planteada en el documento de información, que, en su opinión, se ha traducido en un aumento de su margen de dumping de aproximadamente un 13-14 %. El grupo TMK expresó cierta sorpresa ante el hecho de que dichos productos se considerasen incluidos en el ámbito de la investigación, y reiteró que las cantidades exportadas no se habían notificado debido a que los productos eran «desbastes» (también denominados «huecos») y no tubos, y, por lo tanto, en su opinión, no estaban incluidos en la definición del producto. Además, indicó que los servicios de la Comisión ya abordaron esta cuestión de forma muy concisa en el curso de la inspección in situ. A este respecto cabe señalar que el propio grupo TMK señaló, en una comunicación presentada el 31 de agosto de 2012, que «la cuestión de si los “huecos” clasificados en el código NC 7304 59 10 deben o no incluirse en el ámbito de aplicación de la investigación ha sido ampliamente tratada en el curso de la investigación». De hecho, tanto la Asociación Europea de Fabricantes de Tubos de Acero (ESTA) como el grupo TMK han tenido amplia oportunidad de remitir sus observaciones al respecto en varias ocasiones. Además, cabe señalar que los servicios de la Comisión pidieron a los importadores vinculados a TMK que cumplimentasen el anexo del cuestionario y verificasen la información recibida durante una inspección in situ con el fin de recoger toda la información pertinente. Por tanto, la indicación de que los servicios de la Comisión abordaron esta cuestión «de forma muy concisa» durante la investigación y de que estos productos se habían considerado incluidos en la definición del producto se rechazó.
(26)
Por otra parte, el grupo TMK señaló que la inclusión de estas cantidades exportadas era ilegal e injustificada, pues los servicios de la Comisión no han demostrado que los tubos estaban «en bruto», y las conclusiones de que dichos «desbastes» eran productos «semiacabados» (o parcialmente trabajados) eran infundadas.
(27)
En primer lugar, se recuerda que los productos de los códigos NC 7304 39 10 y 7304 59 10 son «tubos y perfiles huecos», sin soldadura (sin costura), de hierro o acero, «en bruto, rectos y con pared de espesor uniforme, que se destinen exclusivamente a la fabricación de tubos y perfiles huecos con otras secciones transversales y con otros espesores de pared». La nota explicativa sobre las subpartidas 7304 39 10 y 7304 59 10 señala que se incluyen «los tubos de acero sin soldadura obtenidos principalmente por perforado y laminado en caliente o por perforado y extrudido en caliente, comúnmente designados con los términos “desbastes”. Se destinan a transformarlos en tubos de otros perfiles y de otros espesores y con las tolerancias dimensionales más reducidas que las de los tubos de partida. Se presentan con los extremos troceados y desbarbados. Las superficies exterior e interior están en bruto del trabajo en caliente y con cascarillas y, en consecuencia, no están brillantes. Por otra parte, no están aceitados, zincados ni barnizados». Una vez oídas las alegaciones presentadas por el grupo TMK y la ESTA, se considera que, sobre la base de los diversos documentos recogidos durante las inspecciones in situ (orden de compra por clientes y especificaciones, contratos entre empresas, facturas emitidas por importadores vinculados, descripción de la norma ISO 9809-1), estos tubos son efectivamente «semiacabados», en el sentido de que deben corresponder a determinados requisitos y especificaciones, como «tubos para botellas de acero inoxidable de calidad superior acabados en caliente, fabricados con acero del tipo 34CrMo4 conforme a las normas UNI EN 10083-1 y DIN 1629 “recocido de grano grueso” y “con extremos amolados”, de las dimensiones especificadas en la orden de compra». Además, otros requisitos que figuran en la orden de compra del cliente y las especificaciones, como «ensayo ultrasónico para detectar defectos, control del espesor, ovalización y rectitud», también apuntan a una transformación ulterior de estos tubos, lo que no ocurre con los denominados «desbastes».
(28)
El grupo TMK alegó que las características de «recocido de grano grueso» y «con extremos amolados» no están entre los criterios enumerados en el texto de los códigos NC pertinentes ni de la nota explicativa para determinar si un tubo está «en bruto». A este respecto, cabe señalar que los textos de las partidas y las notas explicativas correspondientes no siempre contienen una lista exhaustiva de todas las características de los productos incluidos. En relación con productos como los que nos ocupan, que presentan rasgos de diferentes tipos de mercancías, la clasificación depende de las características más importantes de las mercancías importadas. Por lo tanto, a despecho de que estas características no figuren entre los criterios citados en el texto de los códigos NC pertinentes y de la nota explicativa, siguen siendo elementos importantes para determinar si los tipos de producto pueden considerarse «en bruto» y, por tanto, incluidos en el ámbito de aplicación de los códigos NC 7304 39 10 y 7304 59 10.
(29)
El grupo TMK alegó también que esos tubos no estaban recocidos, ya que no habían sido objeto de tratamiento térmico, como se indicaba en los certificados de ensayo del laminador. A este respecto, cabe señalar que las especificaciones de compra del cliente contienen información contradictoria, ya que mencionan un tratamiento térmico del producto. Se hace referencia a estas especificaciones de compra en otros documentos, como la declaración del fabricante expedida por el grupo TMK y la especificación de los contratos firmados por el grupo TMK y su cliente no vinculado.
(30)
Por otra parte, se observó que en los contratos entre empresas antes citados que presentó el grupo TMK durante la inspección in situ, estos productos se clasificaron inicialmente en un código NC diferente (sujeto a medidas) y se cambiaron a un código NC no sujeto a medidas (incluso durante el período de investigación) aunque, según la información disponible, no hubo cambios en la orden de compra de los clientes ni las especificaciones de los productos. El grupo TMK alegó que este cambio en el código NC era irrelevante, puesto que lo que importa en las reglas de clasificación de aduana aplicables son las características objetivas de las mercancías en el momento de su importación a la Unión. Si bien las características objetivas de las mercancías en el momento de su importación a la Unión son un elemento importante, el grupo TMK no niega que clasificó los tipos de producto como sujetos a las medidas antes de cambiar dicha clasificación, incluso sin que hubiera habido cambio alguno en las especificaciones del producto. Esto se considera uno de los elementos que lleva a la conclusión de que los tipos de producto afectados entran en el ámbito de la investigación.
(31)
Asimismo se observó que las especificaciones de compra del cliente no vinculado se refieren claramente a productos «semiacabados» en lugar de a «desbastes» o «huecos». Sobre este último punto, TMK alegó que la manera en que un producto es descrito por un cliente es totalmente irrelevante a efectos de su clasificación aduanera. En respuesta a esto, cabe señalar que la descripción del producto por el comprador tiene cierto valor, en el sentido de que el comprador es evidentemente consciente de los requisitos relativos al producto en el momento del pedido. Por tanto, la afirmación de que la descripción del comprador es «totalmente irrelevante» es dudosa.
(32)
En conclusión, los tubos de acero sin soldadura semiacabados producidos en caliente comprados para producir tales botellas deben corresponder a requisitos técnicos, de calidad y de dimensiones muy detallados. Estas características claramente no corresponden con el concepto de «en bruto» mencionado en las notas explicativas de los códigos NC 7304 39 10 y 7304 59 10 y por tanto, los comentarios del grupo TMK en relación con la supuesta interpretación errónea de la expresión «en bruto» por la Comisión hubieron de ser rechazados.
(33)
Contrariamente a varias declaraciones anteriores, el grupo TMK alegó también que estos productos vendidos a un cliente no vinculado no se destinaban exclusivamente a la misma aplicación, a saber, la producción de botellas, sino que también podían transformarse en los llamados «tubos de precisión». El grupo afirmó que el cliente no vinculado transforma primero los desbastes en tubos laminados en frío (o tubos de precisión), que luego se transforman en botellas de gas. Cabe señalar que este elemento no solo contradice lo expresado por el grupo TMK en anteriores comunicaciones, sino lo constatado en los documentos recogidos durante las inspecciones in situ. No obstante lo expuesto, debe tenerse en cuenta que esta alegación adicional era nueva, fue presentada en una fase tardía y no se justificó con pruebas. Además, el grupo presentó pruebas que presuntamente mostraban que el cliente no vinculado también vendía tubos de precisión. Cabe señalar que estas pruebas se presentaron ya muy avanzada la investigación y tenían por objeto un período muy posterior al final del PIR, y que los documentos se referían a posibles ventas de productos laminados en frío (tubos) de cualquier tipo (o sección). Por tanto, se rechazaron estos argumentos.
(34)
La mayoría de las exportaciones del producto afectado por los productores exportadores a la Unión se efectuaron a clientes independientes de la Unión a través de dos empresas comerciales vinculadas, TMK Europe GmbH, situada en Alemania, y TMK Italia srl, ubicada en Italia. El precio de estas exportaciones se estableció sobre la base de los precios de exportación realmente pagados o pagaderos de conformidad con el artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base, es decir, utilizando los precios de reventa realmente pagados o pagaderos a la empresa vinculada por el primer comprador independiente de la Unión durante el PIR, ajustados para tener en cuenta todos los costes contraídos entre la importación y la reventa y los beneficios.
(35)
Algunas cantidades limitadas se exportaron directamente a clientes independientes de la Unión. El precio de exportación de dichas cantidades se determinó a partir de los precios de exportación realmente pagados o pagaderos, de conformidad con el artículo 2, apartado 8, del Reglamento de base.
3.1.3. Comparación
(36)
Se compararon el valor normal y el precio de exportación de los productores exportadores utilizando los precios de fábrica. A fin de garantizar una comparación justa entre el valor normal y el precio de exportación, se efectuaron los debidos ajustes para tomar en consideración las diferencias que afectaban a los precios y su comparabilidad, con arreglo al artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. Sobre esta base, se realizaron ajustes en lo que respecta a los costes de embalaje, transporte, créditos y derechos antidumping.
(37)
El grupo TMK solicitó que se tuvieran en cuenta determinadas características relativas a las clases de acero, el tipo de roscado y el revestimiento de los tubos sin soldadura para garantizar una comparación justa entre los tubos sin soldadura vendidos en el mercado interior y los exportados.
(38)
El Comité de Defensa de la industria de tubos de acero sin soldadura de la Unión Europea (ESTA) alegó que cualquier solicitud de cambio en la definición del producto o la metodología utilizada en la investigación inicial o su posterior reconsideración infringía el artículo 11, apartado 9, del Reglamento de base y debía rechazarse.
(39)
A este respecto, la investigación reveló que la solicitud presentada por el grupo TMK no afectaba a la definición del producto, sino que permitía identificar características adicionales que garantizaban una comparación justa de los tubos sin soldadura que compartían las mismas características. Además, se constató que tales características adicionales afectaban a los precios y a la comparabilidad de estos.
(40)
Teniendo todo esto en cuenta, se consideró que la solicitud era justificada y, por tanto, se tuvieron en cuenta las características antes mencionadas.
(41)
El grupo TMK alegó que, de conformidad con el artículo 11, apartado 10, del Reglamento de base, los derechos pagados en las transacciones DDP («entrega derechos pagados») no deben deducirse para calcular el precio de exportación. Dicho grupo alegó que, en comparación con el último período completo de doce meses anterior al establecimiento de derechos antidumping sobre las exportaciones de tubos sin soldadura por parte de TMK a la Unión (del 1 de julio de 2005 al 30 de junio de 2006, «el período de referencia»), el derecho se reflejó debidamente en los precios cobrados durante el PIR y en los consiguientes precios de venta en la Unión.
(42)
A este respecto, se constató que los precios DDP facturados a los primeros clientes no vinculados no cubrían los costes, y mucho menos los derechos antidumping; es decir, que dichas transacciones se hacían con pérdidas. Asimismo se observó que, si bien los precios de productos similares habían aumentado en torno a un 30 % desde el período de referencia, el precio de las materias primas, que representan por término medio más del 50 % del coste de fabricación, había aumentado más del 70 % durante el mismo período. Teniendo todo esto en cuenta, se considera que no se proporcionaron pruebas irrefutables de que el derecho se reflejase debidamente en los precios cobrados.
(43)
Asimismo cabe señalar que, incluso aceptando que el derecho se haya reflejado en los precios de venta consiguientes (no es el caso), el artículo 11, apartado 10, del Reglamento de base exige que tanto los precios de reventa como los consiguientes precios de venta reflejen el derecho.
(44)
Tras la comunicación de información, el grupo TMK siguió oponiéndose a la deducción de los derechos de los precios de exportación y sostuvo además que el ajuste del coste del gas realizado dio lugar a pérdidas que, en su opinión, eran ciertamente de menor magnitud, sin aportar no obstante prueba alguna. El grupo TMK mantuvo su postura de que no era jurídicamente correcto que los precios de exportación franco fábrica tuvieran que ser superiores a los costes de producción, y reiteró que el único criterio que debía examinarse era si los derechos antidumping pagados se reflejaron debidamente en el precio de reventa cobrado por sus clientes no vinculados que compraron el producto en régimen DDP. No obstante, dado que los precios DDP facturados a los primeros clientes no vinculados no cubrían los costes, y menos aún los derechos antidumping, incluso sin el ajuste del precio del gas, y dado que el precio de las materias primas, que representa por término medio más del 50 % del coste de fabricación, aumentó más de un 70 % durante el mismo período, como se indicó en el considerando 42, se entiende que el grupo TMK no ha proporcionado pruebas concluyentes de que el derecho se reflejó debidamente en los precios cobrados o en los precios de venta subsiguientes.
(45)
Por ello, esta alegación fue rechazada.
3.1.4. Margen de dumping
(46)
De conformidad con el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base, el valor normal ponderado se comparó con el precio de exportación medio ponderado por tipo del producto a precio de fábrica por separado para cada uno de los productores exportadores. Se establece un margen de dumping común para el grupo TMK, calculando un único tipo medio ponderado de dumping para los productores exportadores de dicho grupo.
(47)
Sobre esta base, el margen de dumping, expresado en porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, no despachado de aduana, era del 29,6 %. Tras la comunicación, el grupo TMK señaló algunos errores materiales en los cálculos del dumping para dos de sus entidades de producción. Estos errores materiales fueron corregidos; la media ponderada del margen de dumping constatado para el grupo TMK es del 28,7 %, en lugar del 29,6 %.
(48)
Cabe señalar que este margen de dumping, contrariamente a los indicios razonables facilitados en la solicitud de reconsideración, es más alto que el derecho vigente aplicable a las importaciones del grupo TMK. El aumento se debe a una serie de factores: en primer lugar, las pruebas presentadas con la solicitud de reconsideración únicamente se referían a determinadas transacciones de uno de los tres productores exportadores. Se constató que algunas de estas transacciones no estaban relacionadas con el producto afectado. En segundo lugar, durante la investigación, como se menciona en el considerando 23, algunas transacciones de exportación del producto afectado no habían sido notificadas por el grupo. Por último, se rechazó la alegación del grupo en relación con la consideración del derecho como coste (véanse los considerandos 41 a 45). La combinación de estos elementos, junto con otros verificados durante la investigación, tuvo como consecuencia un aumento del margen de dumping.
4. CARÁCTER DURADERO DEL CAMBIO DE CIRCUNSTANCIAS
(49)
De conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, se examinó también si cabía razonablemente pensar que el cambio de circunstancias en relación con el dumping era duradero.
(50)
El grupo TMK indicó en su solicitud de reconsideración que hubo un cambio de circunstancias de carácter duradero, ya que había llevado a cabo cambios significativos en su estructura interna y mejoras sustanciales en su equipo de producción, que tenían un impacto directo en su estructura de costes.
(51)
La investigación puso de manifiesto que el grupo TMK efectivamente había hecho grandes inversiones, que le permitieron ganar eficiencia y aumentar su capacidad. Sin embargo, dado el aumento de los precios de las materias primas y la evolución de la gama de productos hacia productos con mayor valor añadido, no pudo comprobarse que los costes de producción hubieran disminuido. Se consideró que las mejoras mencionadas en el considerando 50 eran de carácter estructural, y que no era probable que hubiera cambios en un futuro próximo.
(52)
Además, se tuvo en cuenta la evolución de los precios de exportación a terceros países durante el PIR y a la UE después de ese período. Se constató que las exportaciones a terceros países de productos idénticos se hicieron a niveles de precios comparables, al igual que las ventas a la UE en el mismo período. Por lo que se refiere al período posterior al PIR, se constató que las exportaciones se hicieron a precios ligeramente más altos que en dicho período, lo que está en consonancia con la evolución internacional del nivel de precios. Por tanto, no existía ninguna indicación de que los precios de exportación fueran a fluctuar considerablemente en un futuro próximo.
5. MODIFICACIÓN DE LAS MEDIDAS ANTIDUMPING
(53)
Dados los resultados de la investigación, se considera adecuado modificar el derecho antidumping aplicable a las importaciones del producto en cuestión procedentes del grupo TMK y fijarlo en un 28,7 %. El derecho antidumping modificado debe establecerse al nivel del margen de dumping determinado, puesto que es inferior al margen del perjuicio determinado en la investigación original.
(54)
Se informó a las partes interesadas de los principales hechos y consideraciones atendiendo a los cuales se pensaba recomendar una modificación del Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012 y se les dio la posibilidad de formular observaciones.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
La entrada correspondiente a OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant y OAO Seversky Tube Works en el cuadro del artículo 1, apartado 2, del Reglamento de Ejecución (UE) no 585/2012 se sustituye por el texto siguiente:
«OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant y OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859»
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de diciembre de 2012.