PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 196/2013
ze dne 7. března 2013,
kterým se mění příloha II nařízení (EU) č. 206/2010, pokud jde o novou položku týkající se Japonska v seznamu třetích zemí nebo jejich částí, z nichž je povolen dovoz některých druhů čerstvého masa do Evropské unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na uvozující větu článku 8, čl. 8 bod 1 první pododstavec a čl. 8 bod 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 206/2010 ze dne 12. března 2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení (2) stanoví hygienická opatření pro dovoz živých zvířat a čerstvého masa z těchto zvířat. Podle nařízení (EU) č. 206/2010 může být čerstvé maso určené k lidské spotřebě dováženo, pouze pokud pochází z území třetí země nebo její části uvedené v části 1 přílohy II uvedeného nařízení a splňuje příslušné požadavky.
(2)
Japonsko požádalo o zařazení do seznamu pro dovoz čerstvého hovězího masa do Unie a audit Komise týkající se hovězího masa v Japonsku v roce 2008 potvrdil, že požadavky byly splněny. Zařazení do seznamu však bylo odloženo, když se v Japonsku v roce 2010 vyskytla slintavka a kulhavka.
(3)
Japonsko posléze slintavku a kulhavku na svém území eradikovalo a bylo Světovou organizací pro zdraví zvířat (OIE) uznáno za zemi prostou této nákazy bez očkování.
(4)
Japonsko tak poskytuje dostatečné veterinární záruky a opět požádalo o zařazení do seznamu třetích zemí, z nichž je povolen dovoz čerstvého hovězího masa do Unie.
(5)
Japonsku by tudíž mělo být povoleno dovážet do Unie čerstvé hovězí maso.
(6)
Část 1 přílohy II nařízení (EU) č. 206/2010 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V části 1 přílohy II nařízení (EU) č. 206/2010 se za položku týkající se Islandu vkládá nová položka, která zní:
Kód ISO a název třetí země
Kód území
Popis třetí země, území nebo jejich části
Veterinární osvědčení
Zvláštní podmínky
Datum ukončení (3)
Datum zahájení (4)
Vzor(y)
SG
1
2
3
4
5
6
7
8
„JP -Japonsko
JP
Celá země
BOV
28. března 2013“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 2013.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 196/2013 DE LA COMISIÓN
de 7 de marzo de 2013
por el que se modifica el anexo II del Reglamento (UE) no 206/2010 en lo que respecta a la nueva entrada correspondiente a Japón en la lista de terceros países o partes de terceros países desde los cuales están autorizadas las importaciones en la Unión Europea de una determinada carne fresca
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2002/99/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 2002, por la que se establecen las normas zoosanitarias aplicables a la producción, transformación, distribución e introducción de los productos de origen animal destinados al consumo humano (1), y, en particular, la frase introductoria del artículo 8, y el apartado 1, primer párrafo, y el apartado 4 de su artículo 8,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (UE) no 206/2010 de la Comisión, de 12 de marzo de 2010, por el que se establecen listas de terceros países, territorios o bien partes de terceros países o territorios autorizados a introducir en la Unión Europea determinados animales o carne fresca y los requisitos de certificación veterinaria (2), establece las condiciones sanitarias para la importación de animales vivos y carne fresca. Con arreglo al Reglamento (UE) no 206/2010, la carne fresca destinada al consumo humano solo puede importarse si procede de un territorio o de una parte del territorio de un tercer país enumerado en la parte 1 del anexo II de dicho Reglamento y cumple los requisitos pertinentes.
(2)
Japón solicitó figurar en la lista de países desde los que se autorizan las importaciones de carne fresca de bovino en la Unión; la inspección de la carne fresca de bovino que la Comisión efectuó en Japón en 2008 confirmó que se cumplían los requisitos. Sin embargo, la inclusión en la lista se aplazó al declararse la fiebre aftosa en Japón en 2010.
(3)
Desde entonces, Japón ha erradicado de su territorio la fiebre aftosa, y la Organización Mundial de Sanidad Animal (OIE) lo ha reconocido «libre de fiebre aftosa sin vacunación».
(4)
Por consiguiente, Japón aporta suficientes garantías zoosanitarias y ha solicitado de nuevo figurar en la lista de terceros países desde los que se autorizan las importaciones de carne fresca de bovino en la Unión.
(5)
Por consiguiente, deben autorizarse las importaciones de carne fresca de bovino desde Japón.
(6)
Debe, pues, modificarse en consecuencia la parte 1 del anexo II del Reglamento (UE) no 206/2010.
(7)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
En la parte 1 del anexo II del Reglamento (UE) no 206/2010, después de la entrada correspondiente a Islandia se inserta la siguiente entrada correspondiente a Japón:
Código ISO y nombre del tercer país
Código del territorio
Descripción del tercer país, territorio o bien de la parte del tercer país o territorio
Certificado veterinario
Condiciones específicas
Fecha límite (3)
Fecha de inicio (4)
Modelos
GA
1
2
3
4
5
6
7
8
«JP-Japón
JP
Todo el país
BOV
28 de marzo de 2013»
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 7 de marzo de 2013.