PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 215/2013 DEL CONSEJO
de 11 de marzo de 2013
por el que se establece un derecho compensatorio sobre las importaciones de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de la República Popular China
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) n.o 597/2009 del Consejo sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y en particular su artículo 15,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. INICIO
(1)
El 22 de febrero de 2012, la Comisión Europea ("Comisión") comunicó mediante un anuncio («el anuncio de inicio») publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (2) el inicio de un procedimiento antidumping relativo a las importaciones de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de la República Popular China.
(2)
El procedimiento se inició a raíz de la denuncia presentada el 9 de enero de 2012 por Eurofer («el denunciante») en nombre de productores que representan en este caso más del 70 % de la producción total de la Unión de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica. La denuncia contenía indicios razonables de la concesión de subvenciones a dicho producto y del perjuicio importante resultante. Estas pruebas se consideraron suficientes para justificar el inicio de un procedimiento.
(3)
Con anterioridad al inicio del procedimiento y con arreglo al artículo 10, apartado 7, del Reglamento de base, la Comisión notificó al Gobierno de la República Popular China («el gobierno chino» o «las autoridades chinas») que había recibido una denuncia debidamente documentada en la que se alegaba que las importaciones subvencionadas de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de China estaban causando un perjuicio importante a la industria de la Unión. Se invitó a las autoridades chinas a celebrar consultas con objeto de aclarar la situación por lo que se refiere al contenido de la denuncia y llegar a una solución mutuamente acordada. Aquellas aceptaron la oferta de consultas, que se celebraron seguidamente. No se pudo llegar a una solución mutuamente acordada durante las consultas. Sin embargo, se tomó debida nota de las observaciones formuladas por las autoridades chinas en relación con las alegaciones contenidas en la denuncia sobre la no sujeción de los regímenes a medidas compensatorias. Tras las consultas se recibieron informaciones de las autoridades chinas.
1.2. PROCEDIMIENTO ANTIDUMPING
(4)
El 21 de diciembre de 2011, la Comisión comunicó mediante un anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (3) el inicio de un procedimiento antidumping relativo a las importaciones en la Unión de productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de China.
(5)
El 20 de septiembre de 2012, la Comisión, mediante el Reglamento (UE) n.o 845/20124 (4), estableció un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de la República Popular China.
(6)
Los análisis relativos al perjuicio que se llevan a cabo en esta investigación antisubvención y en la investigación antidumping paralela son idénticos, dado que la definición de la industria de la Unión, los productores representativos de la Unión y el periodo de investigación son los mismos en ambas investigaciones. Por este motivo, las observaciones sobre el perjuicio expuestas en uno de los procedimientos se han tenido también en cuenta en el otro.
1.3. PARTES INTERESADAS A LAS QUE AFECTA EL PROCEDIMIENTO
(7)
La Comisión comunicó oficialmente el inicio del procedimiento a los denunciantes, otros productores de la Unión conocidos, los productores exportadores conocidos de la República Popular China, los importadores, los comerciantes, los usuarios, los proveedores y las asociaciones notoriamente afectados, así como a los representantes de ese país. Se ofreció a las partes interesadas la posibilidad de dar a conocer por escrito sus puntos de vista y de solicitar ser oídas en el plazo fijado en el anuncio de inicio.
(8)
Teniendo en cuenta el gran número aparente de productores exportadores, productores de la Unión e importadores no vinculados, se solicitó a todos los productores exportadores conocidos y a los importadores no vinculados que se dieran a conocer a la Comisión y que facilitasen, tal como se indicaba en el anuncio de inicio, información básica sobre sus actividades relacionadas con el producto afectado durante el periodo comprendido entre el 1 de octubre de 2010 y el 30 de septiembre de 2011. Dicha información se solicitó en virtud del artículo 27 del Reglamento de base para que la Comisión pudiera decidir si era necesario un muestreo y, en caso afirmativo, seleccionar las muestras. También se consultó a las autoridades chinas.
(9)
Inicialmente, 19 productores/grupos de productores exportadores chinos facilitaron la información solicitada y aceptaron formar parte de la muestra. Sobre la base de la información proporcionada por los productores exportadores y de conformidad con el artículo 27 del Reglamento de base, la Comisión propuso en principio una muestra de tres productores/grupos de productores exportadores. Sin embargo, uno de los productores exportadores incluidos en la misma retiró su cooperación, por lo que fue sustituido por el siguiente productor exportador con el mayor volumen de ventas de exportación a la Unión. Tras la notificación, también este productor exportador retiró su cooperación.
(10)
Con el fin de no retrasar más el procedimiento, se decidió limitar la muestra a los dos grupos de productores exportadores con el mayor volumen de exportación a la Unión Europea, es decir, Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd y sus empresas vinculadas y Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd y sus empresas vinculadas. La muestra de estos dos grupos de productores exportadores sirve como base para determinar el nivel de las subvenciones para estos grupos así como el de todos los productores exportadores que cooperaron y no estaban incluidos en la muestra, tal como se exige en el artículo 15, apartados 2 y 3, del Reglamento de base.
(11)
Con respecto a los productores de la Unión, la Comisión comunicó en el anuncio de inicio que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. Esta muestra constaba de seis productores de la Unión de los que la Comisión sabía que fabricaban el producto similar; la selección se hizo teniendo en cuenta el volumen de ventas y de producción, el tamaño y la ubicación geográfica de dichas empresas en la Unión. Los productores de la Unión incluidos en la muestra representaban el 46 % de la producción de la Unión y el 38 % de las ventas de la Unión. En el anuncio de inicio se invitó también a las partes interesadas a manifestar su opinión sobre la muestra provisional. Uno de los productores de la Unión declaró que no deseaba ser incluido en la muestra y fue sustituido en ella por el siguiente productor más grande.
(12)
Cinco importadores no vinculados facilitaron la información solicitada y accedieron a formar parte de la muestra. En vista del número limitado de importadores que cooperaron, se consideró que el muestreo ya no era necesario.
(13)
La Comisión envió cuestionarios a los representantes de la República Popular China, los dos productores exportadores chinos incluidos en la muestra, a otros 14 productores exportadores chinos que así lo solicitaron, a los seis productores de la Unión incluidos en la muestra, a los cinco importadores de la Unión que cooperaron y a los usuarios conocidos.
(14)
Se recibieron respuestas de los representantes de la República Popular China, de nueve productores exportadores y empresas vinculadas de China, de los seis productores de la Unión incluidos en la muestra, de dos importadores no vinculados y de diez usuarios.
(15)
La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria para determinar las subvenciones, el perjuicio resultante y el interés de la Unión. Se llevaron a cabo visitas de inspección en los locales de la siguiente autoridad estatal y de las siguientes empresas:
a)
Gobierno de la República Popular China
-
Ministerio de Comercio, Pekín, China.
b)
Productores de la Unión:
-
ArcelorMittal Belgium, Bélgica y la empresa de ventas vinculada ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxemburgo
-
ArcelorMittal Poland, Polonia
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Alemania
-
voestalpine Stahl GmbH y voestalpine Stahl Service Center GmbH, Austria
-
Tata Steel Maubeuge SA (anteriormente denominada Myriad SA), Francia
-
Tata Steel UK Ltd, Reino Unido
c)
Grupos de productores exportadores (y empresas vinculadas) en China
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd y sus empresas vinculadas: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd y Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd y su empresa vinculada Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
d)
Importadores de la Unión
-
ThyssenKrupp Mannex, Alemania
-
Macrometal, Hamburgo, Alemania
(16)
Posteriormente, se informó a todas las partes de los hechos y las consideraciones esenciales sobre los que se pretendía recomendar la imposición de derechos compensatorios definitivos a las importaciones de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica originarios de la República Popular China («la comunicación final»). Se concedió a todas las partes un plazo dentro del cual podían formular observaciones en relación con la comunicación final.
(17)
Las observaciones presentadas por las partes interesadas fueron examinadas y, en su caso, tenidas en cuenta.
1.4. PERIODO DE INVESTIGACIÓN Y PERIODO CONSIDERADO
(18)
La investigación sobre la subvención y el perjuicio abarcó el periodo comprendido entre el 1 de octubre de 2010 y el 30 de septiembre de 2011 («el periodo de investigación»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde el 1 de enero de 2008 hasta el final del periodo de investigación («el periodo considerado»).
2. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
2.1. PRODUCTO AFECTADO
(19)
En el anuncio de inicio se indicaba como producto investigado determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica («OCS» por sus siglas inglesas), es decir, productos laminados planos de acero aleado y sin alear (excepto el acero inoxidable) que están pintados, barnizados o revestidos con plástico al menos por un lado, excluidos los denominados «paneles sándwich», de un tipo utilizado para aplicaciones de construcción y compuestos por dos chapas metálicas exteriores con un núcleo estabilizador de material aislante situado entre ellas, y excluidos los productos con un revestimiento final de polvo de cinc (una pintura rica en cinc que contiene un 70 % o más de cinc en peso).
2.2. SOLICITUDES DE EXCLUSIÓN DE PRODUCTOS
(20)
La Asociación China del Hierro y el Acero (China Iron and Steel Association), dos importadores y dos usuarios propusieron la exclusión de cinco tipos de productos. Se recibieron estas peticiones y se analizaron como sigue:
2.2.1. OCS CON REVESTIMIENTO METÁLICO DE CROMO O ESTAÑO
(21)
Un usuario de OCS presentó una solicitud para excluir de la definición del producto los OCS con un sustrato con un revestimiento metálico de cromo o estaño. La investigación determinó que el revestimiento metálico de cromo o estaño hace a este producto diferente física y técnicamente del OCS investigado. Por otra parte, los OCS con un sustrato con un revestimiento metálico de cromo o estaño se utilizan de forma casi exclusiva en las industrias de envases alimentarios y de cables. Por último, la industria de la Unión explicó que no pretendía que este tipo de producto se incluyese en la investigación. Dadas las razones anteriormente expuestas, los OCS con un sustrato con un revestimiento metálico de cromo o estaño no se incluyen en la definición del producto.
2.2.2. CHAPAS LAMINADAS EN CALIENTE CON UNA IMPRIMACIÓN PROTECTORA, YA SEA ORGÁNICA O INORGÁNICA
(22)
La solicitud fue rechazada porque los productos no pertenecen a los códigos NC objeto de la investigación. La pintura o revestimiento solo tiene por objeto proteger de la corrosión y, por tanto, corresponde a la partida NC 7208 y no a la partida NC 7210. Las chapas laminadas en caliente con una imprimación protectora, ya sea orgánica o inorgánica, no están incluidas en el ámbito del producto, por lo que no pueden eliminarse de él.
2.2.3. OCS CON UN SUSTRATO DE GROSOR COMPRENDIDO ENTRE 0,6 Y 2,0 MM
(23)
CISA y dos importadores solicitaron la exclusión de los OCS con un sustrato de grosor comprendido entre 0,6 y 2,0 mm, que representan entre el 5 % y el 10 % de las importaciones originarias de China, alegando que solo existe competencia directa entre las exportaciones chinas y la producción de la industria de la Unión en el caso de los OCS con un sustrato de grosor comprendido entre 0,25 y 0,6 mm.
(24)
La solicitud fue rechazada porque tanto los exportadores chinos como la industria de la Unión fabrican y venden OCS con sustratos de grosor comprendido entre 0,6 y 2,0 mm y, por tanto, esos productos compiten claramente entre sí. No se aportaron pruebas de que los OCS con un sustrato de grosor superior a 0,6 mm no compitan con los OCS con sustrato de grosor inferior a 0,6 mm, y constituyan, por tanto, un producto diferente. Los OCS con un sustrato de grosor inferior y superior a 0,6 mm tienen las mismas características básicas desde el punto de vista físico y técnico, y los mismos usos finales, por lo que son el mismo producto.
2.2.4. OCS CON UN SUSTRATO REVESTIDO CON ALEACIÓN DE ALUMINIO-ZINC
(25)
Los dos importadores alegaron que solo cuatro productores de la Unión disponen de licencia para producir este tipo de producto y que, de hecho, solo lo produce uno. También argumentaron que se trata de un producto diferente de los OCS revestidos de zinc desde el punto de vista de las características del producto.
(26)
La solicitud fue rechazada, porque los dos tipos de producto son intercambiables, sus usos se solapan y al menos dos productores de la Unión que cooperaron fabricaban este tipo de producto durante el periodo de investigación. Cabe señalar que solo un productor exportador chino que cooperó exportó este tipo de producto a la Unión durante el periodo de investigación.
2.2.5. OCS CON UN SUSTRATO REVESTIDO CON ALEACIÓN DE ZINC
(27)
La solicitud se rechazó porque, contrariamente a lo que afirmó un usuario, este producto es fabricado y vendido en cantidades significativas por varios productores de la Unión y tiene las mismas características esenciales desde el punto de vista físico y técnico y los mismos usos finales que otros tipos de OCS.
2.3. SOLICITUD DE INCLUSIÓN DE UN PRODUCTO
(28)
Una asociación solicitó la inclusión en el ámbito del producto de los OCS con un revestimiento metálico de cromo o estaño, clasificado en los códigos TARIC 7210122010 y 7210500010. La solicitud fue rechazada porque esos códigos no estaban incluidos en la denuncia original y los productos amparados por ellos presentan características físicas y técnicas distintas de los productos contemplados en la denuncia.
2.4. PRODUCTO AFECTADO
(29)
Al haberse aceptado la exclusión de los OCS con un revestimiento metálico de cromo o estaño, tal como se indica en el considerando 21, se modifica el producto afectado mediante esta exclusión.
(30)
El producto afectado son, por tanto, determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica («OCS»), es decir, productos laminados planos de acero aleado y sin alear (excepto el acero inoxidable) que están pintados, barnizados o revestidos con plástico al menos por un lado, excluidos los denominados «paneles sándwich», de un tipo utilizado para aplicaciones de construcción y compuestos por dos chapas metálicas exteriores con un núcleo estabilizador de material aislante situado entre ellas, y excluidos los productos con un revestimiento final de polvo de cinc (una pintura rica en cinc que contiene un 70 % o más de cinc en peso) y excluidos los productos con un sustrato con un revestimiento metálico de cromo o estaño, clasificados actualmente en los códigos NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 y ex 7226 99 70, y originarios de la República Popular China («el producto afectado»).
2.5. PRODUCTO SIMILAR
(31)
La investigación demostró que los OCS producidos y vendidos por la industria de la Unión en la Unión, los OCS producidos y vendidos en el mercado interior de China y los OCS importados en la Unión procedentes de China tenían las mismas características físicas y químicas básicas y los mismos usos finales básicos. Se considera, por lo tanto, que son productos similares a efectos del artículo 2, letra c), del Reglamento de base.
3. SUBVENCIONES
3.1. OBSERVACIONES PRELIMINARES
(32)
Tanto las autoridades chinas como los productores exportadores chinos incluidos en la muestra enviaron respuestas al cuestionario y aceptaron visitas in situ a fin de comprobar dichas respuestas.
(33)
Por lo que respecta a las autoridades chinas, tras un análisis de su respuesta al cuestionario, la Comisión les remitió una carta sobre las deficiencias y dos cartas previas a la inspección. La Comisión ofreció a las autoridades chinas un plazo amplio para la preparación y remisión de sus observaciones cuando así se solicitó y se justificó. De hecho, se concedieron ampliaciones sustanciales del plazo a las autoridades chinas, es decir, 20 días de ampliación para la respuesta al cuestionario, lo que condujo a un plazo total de 57 días para la presentación de la respuesta al cuestionario, y 25 días para la respuesta a la carta en que se señalaban las deficiencias.
(34)
En sus respuestas al cuestionario, a las cartas sobre deficiencias y a otros escritos, las autoridades chinas limitaron su contestación a los regímenes utilizados por los productores exportadores incluidos en la muestra y señalaron que no debía pedirse que se enviaran respuestas a preguntas relativas a los presuntos regímenes de subvenciones también disponibles para los productores no incluidos en la muestra o los productores que no se habían dado a conocer.
(35)
La Comisión manifestó un respetuoso desacuerdo con ese planteamiento y explicó a las autoridades chinas que la finalidad del cuestionario que se les había enviado era obtener información sobre la concesión de subvenciones a la industria de productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica en China y determinar en qué medida estaban subvencionadas las importaciones del producto afectado en la Unión. La Comisión informó a las autoridades chinas de que se necesitaba información más amplia sobre la importancia de la subvención para resolver cualquier falta de cooperación significativa por parte de exportadores que presuntamente se hubieran beneficiado de regímenes especiales de subvenciones no utilizados por las empresas incluidas en la muestra o que cooperasen y posibles solicitudes de examen individual por parte de los productores exportadores que cooperasen. No obstante, las autoridades chinas no modificaron su planteamiento y no facilitaron información sobre la mayoría de los regímenes de subvención alegados en la denuncia pero no utilizados por las empresas incluidas en la muestra.
(36)
Antes de la inspección in situ, las autoridades chinas solicitaron a la Comisión que facilitara más información por escrito; en particular, una lista de todas las preguntas que tenía intención de formular durante la inspección más una lista de las autoridades ministeriales que se esperaba que participasen en la inspección in situ. Las autoridades chinas adujeron que, de no proporcionar esta información, «carecerían de información sobre lo que debía prepararse o lo que cabía esperar de la inspección» y señalaron que la carta previa a la inspección ciertamente «no proporciona ninguna indicación de lo que la Comisión se propone inspeccionar en realidad…».
(37)
La Comisión no podía aceptar la petición de las autoridades chinas. A este respecto, cabe señalar que la Comisión cumplió todas las condiciones pertinentes del artículo 26 del Reglamento de base. Se envió a las autoridades chinas una carta detallada previa a la inspección confirmando el programa (días y grupo de regímenes que discutir por día de inspección) y solicitando la presencia de las autoridades responsables de los regímenes en cuestión y de los funcionarios que participaron en la preparación de los datos presentados por las autoridades chinas. La Comisión también explicó, antes de la inspección in situ, que solo las autoridades chinas podían identificar a las autoridades responsables de los regímenes objeto de investigación y a los funcionarios que estaban en mejores condiciones para participar en la inspección y responder a preguntas. Por lo que se refiere a la lista de preguntas específicas, la Comisión explicó que ni la legislación de la UE (ni los requisitos de la OMC) exigen dicha lista y que el objetivo de la investigación era comprobar la respuesta de las autoridades chinas al cuestionario y la presentación de datos adicionales pertinentes; por tanto, la inspección tendría que seguir la estructura de dichos documentos. La Comisión también procuraría obtener más información en caso necesario y aclaraciones respecto al procedimiento en curso, pero las cuestiones precisas en este contexto dependerían de las respuestas de las autoridades chinas a la comprobación inicial de sus respuestas. Del mismo modo, se advirtió a las autoridades chinas antes de la inspección in situ que las negativas a facilitar la información necesaria o a apoyar a la autoridad investigadora a la hora de comprobar la información y los datos considerados necesarios a efectos del procedimiento podían perjudicar gravemente el proceso de investigación. Del mismo modo, se recordaron a las autoridades chinas las consecuencias de lo dispuesto en el artículo 28 del Reglamento de base.
(38)
Durante la inspección in situ al Ministerio chino de Comercio en Pekín, la Comisión procuró comprobar la información proporcionada sobre la base de los documentos de apoyo que se habían utilizado para preparar la respuesta de las autoridades chinas, de conformidad con las disposiciones de los artículos 11 y 26 del Reglamento de base. Al hacerlo, la Comisión llegó a la conclusión preliminar de que la falta de información y de documentos de apoyo disponibles no permitía una correcta comprobación de la respuesta al cuestionario. Además, faltaba determinada información, pese a que se había solicitado específicamente, y determinadas preguntas sencillamente carecían de respuesta. Por consiguiente, se comunicaron a las autoridades chinas las consecuencias de la falta de cooperación de conformidad con el artículo 28, apartados 1 y 6, del Reglamento de base.
(39)
Las autoridades chinas adujeron también que la Comisión les había impuesto una carga poco razonable y había solicitado información irrelevante e innecesaria en el cuestionario y en la posterior carta sobre las deficiencias.
(40)
Con respecto a la información solicitada, cabe señalar que la Comisión únicamente solicitó la información relativa a las alegaciones contenidas en la denuncia que consideró necesaria para llegar a unas conclusiones representativas y fue coherente en sus solicitudes al pedir los mismos datos e información a lo largo de todo el proceso de investigación y solicitar a las autoridades chinas que explicaran la información presentada y sus consecuencias para los regímenes investigados. Es decir, la Comisión únicamente solicitó la información necesaria para evaluar la existencia y el nivel de los subsidios disponibles para el producto afectado con arreglo a otros regímenes de subsidios alegados en la denuncia. Esta información habría permitido una determinación adecuada del importe de los subsidios concedidos con arreglo a los otros regímenes de subsidios investigados disponibles para los productores exportadores que no cooperaron. Debido a que ni los representantes de China ni los productores exportadores que no cooperaron proporcionaron la información necesaria para determinar si los otros regímenes de subsidios estaban disponibles para los productores exportadores que no cooperaron, la Comisión, a partir de los mejores datos disponibles, concluyó que los otros regímenes de subsidios alegados estaban realmente disponibles para los otros productores exportadores que no cooperaron, y procedió a calcular los importes de los beneficios obtenidos mediante estos regímenes a partir de los mejores datos disponibles.
3.2. EXAMEN INDIVIDUAL
(41)
Solicitaron el examen individual, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 27, apartado 3, del Reglamento de base, dos productores exportadores que cooperaron, a saber, Union Steel China (Union Steel) y Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. No fue posible aceptar la solicitud de examen individual de estas dos empresas debido al elevado número de supuestos regímenes de subvención y al tiempo que requiere una investigación antisubvención, factores que harían el examen extremadamente oneroso y podrían impedir la conclusión de la investigación a su debido tiempo.
(42)
No obstante, Union Steel ya había sido examinada por separado en la investigación antidumping paralela, por lo que se calculó un margen de perjuicio individual para esta empresa.
(43)
Dado que las autoridades chinas solo respondieron en relación con los regímenes utilizados por los productores exportadores incluidos en la muestra, tal como se explica en el considerando 34 anterior, fue prácticamente imposible analizar algunos de los regímenes de subvenciones posiblemente utilizados por Union Steel. En consecuencia, sobre la base de los datos disponibles y de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base, se atribuyó a esta empresa el tipo de subvención medio aplicable a otras empresas que cooperaron.
3.3. REGÍMENES ESPECÍFICOS
(44)
Sobre la base de la información contenida en la denuncia, la Comisión recabó información relacionada con los siguientes regímenes, que presuntamente incluían la concesión de subvenciones por parte de las autoridades públicas:
I)
Concesión de bienes y servicios por parte del Gobierno a cambio de una remuneración inferior a la adecuada («LTAR»)
-
Suministro de insumos por una remuneración inferior a la adecuada: acero laminado en caliente y en frío
-
Concesión de derechos de uso del suelo por una remuneración inferior a la adecuada
-
Programas consistentes en el suministro de agua por una remuneración inferior a la adecuada
-
Programa consistente en el suministro de electricidad por una remuneración inferior a la adecuada
-
Programa consistente en el suministro de electricidad y agua por una remuneración inferior a la adecuada en la provincia de Jiangsu
-
Suministro de varios insumos por una remuneración inferior a la adecuada
II)
Préstamos y tipos de interés preferenciales a la industria de OCS
III)
Programas de participación en el capital social
-
Intercambio de deuda por obligaciones
-
Aportaciones de capital
-
Dividendos no pagados
IV)
Impuesto de sociedades y otros impuestos directos
-
Políticas fiscales para la deducción de gastos de investigación y desarrollo
-
Desgravaciones fiscales para las regiones centrales y occidentales
-
Crédito fiscal por el impuesto de sociedades para la compra de equipos de producción de fabricación nacional
-
Regímenes fiscales preferenciales para las empresas fomentadas por ser de alta tecnología y de tecnologías innovadoras
-
Desgravaciones del impuesto de sociedades para las empresas comprometidas a una utilización integrada de los recursos («materias primas especiales»)
-
Crédito fiscal en relación con la adquisición de equipos especiales
-
Políticas preferenciales en materia de impuesto de sociedades para las empresas de la región nordeste
-
Exención del impuesto de sociedades por inversión en renovación tecnológica nacional
-
Varias bonificaciones fiscales locales (provincia de Shandong, ciudad de Chongqing, región de Guangxi Zhuang, privilegios fiscales para desarrollar las regiones centrales y occidentales)
-
Exención sobre dividendos entre empresas cualificadas residentes
-
Exenciones fiscales del tipo dos años exentos y tres años al 50 % para las empresas con inversión extranjera (EIE) productivas
-
Programas locales de exención y reducción del impuesto de sociedades para las EIE productivas
-
Crédito fiscal por el impuesto de sociedades para EIE que adquieran equipos de fabricación nacional
-
Subvenciones del impuesto de sociedades para EIE sobre la base de su localización geográfica
V)
Programas relativos a la imposición indirecta y a los aranceles aduaneros
-
Exenciones de IVA y de derechos de importación para EIE y determinadas empresas nacionales que utilicen equipos importados en industrias fomentadas
-
Devolución del IVA a las EIE que adquieran equipos de fabricación nacional
-
Deducción del IVA sobre los activos fijos en la región central
-
Otros privilegios fiscales de Ma’anshan
VI)
Programas de subvenciones
-
Programa China World Top Brand
-
Programa de marcas célebres
-
Fondo estatal para proyectos de tecnologías clave
-
Programas de reembolso de los gastos de defensa jurídica en asuntos antidumping
VII)
Adquisición de mercancías por la administración pública por una remuneración superior a la adecuada
VIII)
Otros programas regionales
-
Subvenciones concedidas en la nueva zona de Tianjin Binhai y en la zona de desarrollo económico y tecnológico de Tianjin
-
Programas relacionados con la región nordeste
-
Subvenciones en el marco del Programa de ciencia y tecnología de la provincia de Jiangsu
-
Subvenciones en el marco del Programa de ciencia y tecnología de la provincia de Hebei
IX)
Subvenciones ad hoc a las que hace referencia la denuncia
3.3.1. CONCESIÓN DE BIENES Y SERVICIOS POR PARTE DEL GOBIERNO A CAMBIO DE UNA REMUNERACIÓN INFERIOR A LA ADECUADA («LTAR»)
3.3.1.1. Suministro de acero laminado en caliente y en frío (respectivamente HRS y CRS por sus siglas inglesas) por una remuneración inferior a la adecuada
(45)
La denuncia alegaba que las autoridades chinas controlan determinadas industrias proveedoras y productos primarios, de forma que pueden proporcionar insumos a precios favorables a los productores de OCS. Sobre esta base, los productores de OCS reciben subvenciones sujetas a medidas compensatorias a través de la compra a empresas estatales de HRS y CRS producidos por la administración pública a precios inferiores a los del mercado y, por tanto, por una remuneración inferior a la adecuada para dichas empresas.
(46)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas información pormenorizada sobre las empresas estatales que suministraban HRS y CRS a los productores exportadores chinos de OCS para comprobar las alegaciones de la denuncia y determinar si esas empresas estatales eran organismos públicos. En particular, la Comisión creó el apéndice B del cuestionario a las autoridades chinas para las empresas estatales y pidió a dichas autoridades que facilitaran la información solicitada en el mismo. En la carta sobre las deficiencias, la Comisión les solicitó de nuevo que facilitaran la información del apéndice B y que coordinaran las respuestas con las empresas estatales consideradas.
(47)
Sin embargo, las autoridades chinas no respondieron a ninguna de las preguntas del apéndice B y tampoco facilitaron la información pertinente solicitada en el cuestionario principal (por ejemplo, la propiedad y el control del Gobierno chino de las empresas estatales en el sector del acero y su participación en la reorganización de la industria china del acero). En lugar de proporcionar la información solicitada, las autoridades chinas indicaron en su respuesta al cuestionario que los denunciantes no habían demostrado que los productores de HRS y CRS fueran organismos públicos.
(48)
Debido a la falta de cooperación de las autoridades chinas, la Comisión tuvo que recurrir a la mejor información disponible. La Comisión notificó a las autoridades chinas esta línea de actuación. Para apreciar si las empresas estatales que suministran HRS y CRS a los productores exportadores chinos de OCS son organismos públicos, la Comisión consideró la escasa información proporcionada por las autoridades chinas, la información contenida en la denuncia, la información objetiva y públicamente disponible de procedimientos similares llevados a cabo por otras autoridades de investigación, así como cualquier otra información públicamente disponible, y tuvo que basar sus conclusiones en toda la información contenida en el expediente.
a) Las empresas estatales que suministran acero laminado en caliente y en frío a los productores de OCS son organismos públicos
(49)
El denunciante afirma que las empresas estatales chinas son organismos públicos en el sentido del artículo 2, letra b), del Reglamento de base, que ofrecen productos (HRS y CRS) a los productores de OCS a precios inferiores a los del mercado y les confieren así un beneficio.
(50)
En su informe Estados Unidos - Derechos antidumping y compensatorios definitivos sobre determinados productos procedentes de China (5) (informe OA), el Órgano de Apelación de la OMC (OA) definió el organismo público como una entidad que «posee o ejerce facultades gubernamentales, o que debe estar dotado de ellas» (6). El OA consideró asimismo que los organismos públicos también se caracterizan por el «desempeño de funciones gubernamentales» (7) que «habitualmente se considerarían parte de la práctica gubernamental en el ordenamiento jurídico del Miembro de que se trate» (8).
(51)
A la luz de las conclusiones del OA de la OMC, es preciso analizar las dos cuestiones siguientes: a) si las empresas estatales consideradas desempeñan funciones que habitualmente se consideran parte de la actuación pública en China, y b) en caso afirmativo, si ejercen la autoridad pública al hacerlo.
(52)
Por lo que se refiere al Gobierno chino, hay numerosas pruebas que acreditan la profunda participación del mismo en la gestión de la economía. Esta función esencial del Gobierno chino en la economía está garantizada por la Constitución de la República Popular China. El artículo 7 de la Constitución establece que: «La economía estatal es el sector de la economía socialista bajo propiedad de todo el pueblo; es la fuerza rectora de la economía nacional. El Estado vela por la consolidación y el desarrollo de la economía estatal». De forma semejante, el artículo 15 reza: «El Estado lleva a cabo la planificación económica sobre la base de la propiedad pública socialista». También la Constitución del Partido Comunista de China prescribe el papel primordial de la propiedad pública; por ejemplo, el Preámbulo de la Constitución del PCCh reza: «el Partido debe mantener y mejorar el sistema económico básico, reservando un papel predominante a la propiedad pública…» También los diversos planes quinquenales promulgados por la Comisión Nacional de Desarrollo y Reforma (CNDR) y adoptados por el Consejo de Estado, la autoridad jurídica de más elevado nivel de China, reflejan un control muy fuerte del Gobierno chino sobre la economía.
(53)
Por lo que respecta al sector del acero, la información contenida en el expediente indica que las empresas estatales que producen HRS y CRS en China a menudo desempeñan funciones públicas descritas, entre otros, en los planes sectoriales para la industria siderúrgica. Estos planes confirman que las autoridades chinas han decidido participar activamente en la gestión y el desarrollo de la industria siderúrgica en China y, en consecuencia, cabe considerar que la aplicación de dichos planes por las empresas estatales entra en la categoría de actuación pública. Los planes establecen objetivos y metas para todos los operadores de la industria siderúrgica y orientan a todo el sector a producir resultados específicos. De hecho, las autoridades chinas utilizan las empresas siderúrgicas estatales como una prolongación del brazo del Estado para alcanzar las metas y objetivos fijados en los planes.
(54)
La Orden n.o 35 de la NDRC - Políticas para el desarrollo de la industria siderúrgica traza, entre otras cosas, una política para reducir el número de empresas de fundición de hierro y acero y establece objetivos de producción para los grupos de empresas siderúrgicas que ocupan los diez primeros puestos del mercado interior (artículo 3), en materia de capacidad de producción prohíbe el establecimiento de nuevas empresas siderúrgicas asociadas (artículo 10), prescribe las condiciones de acceso a la industria siderúrgica por lo que se refiere al equipamiento e indica asimismo los índices técnicos y económicos que deben seguir las empresas del sector (artículo 12), establece normas sobre los cambios en la estructura organizativa de las empresas siderúrgicas (artículo 20), gestiona inversiones (artículos 22 y 23), condiciona el acceso a fondos financieros (artículos 25 y 26), y otorga al Estado el derecho a intervenir en la compra de materias primas (artículo 30).
(55)
El Duodécimo plan quinquenal de desarrollo de la industria siderúrgica resume la consecución de los objetivos establecidos en el plan anterior, contempla la estrategia de desarrollo y establece objetivos para toda la industria siderúrgica. Al igual que la Orden n.o 35, fija objetivos muy concretos a escala de agrupación industrial (sección III.(III).6), promueve determinados proyectos y desalienta otros (sección IV(IV)), establece discriminaciones para apoyar a la industria siderúrgica en determinadas provincias (apartado IV(V)), prevé medidas de apoyo a las empresas siderúrgicas de gran escala y confiere un papel de liderazgo a los principales productores estatales, como Bao/Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel, etc (9). El plan también refuerza la regulación y la gestión de la producción de las empresas siderúrgicas existentes (sección V(IV)).
(56)
La Ley de la República Popular China sobre los activos estatales de las empresas también obliga a las empresas estatales (o empresas con inversión del Estado, como se denominan en ella) a cumplir las políticas industriales nacionales (10). Del mismo modo, las Medidas provisionales para la supervisión y la administración de las inversiones por parte de empresas centrales obligan a las empresas estatales (empresas con inversión del Estado) a seguir los planes de desarrollo y las políticas industriales del Estado (11). De acuerdo con las Medidas para la administración de las estrategias y los planes de desarrollo de las empresas centrales todas las empresas con inversión del Estado deben elaborar un plan estratégico y de desarrollo que ha de ser examinado y aprobado por la Comisión de supervisión y administración de los activos estatales del Consejo de Estado (SASAC, por sus siglas inglesas). Al proceder a dicho examen y antes de conceder su aprobación, la SASAC debe tener en cuenta, entre otras cosas, si el plan se ajusta o no a la planificación en materia de desarrollo y las políticas industriales nacionales y si es conforme al ajuste estratégico de la distribución y la estructura de la economía estatal (12).
(57)
Ejemplos concretos de aplicación de las medidas descritas en los planes, como la deslocalización de Capital Steel Corporation (13) o numerosas fusiones de empresas siderúrgicas (14), indican que los planes no son meros documentos orientativos que sirven como directrices, sino que se traducen en acciones concretas por parte de las empresas siderúrgicas estatales orquestadas por el Gobierno (representado por la CNDR y el Consejo de Estado).
(58)
Las empresas abarcadas por los planes deben seguir y aplicar todas las acciones específicas descritas en los considerandos anteriores. Se ha concluido que, a través de esta participación pública directa en el comportamiento comercial de las empresas siderúrgicas, las empresas siderúrgicas estatales actúan como un brazo del Gobierno y desempeñan funciones públicas que posteriormente conducen al cumplimiento de las metas y objetivos fijados en los planes.
(59)
Una vez establecido que las empresas estatales desempeñan funciones públicas, se plantea la cuestión de si, al hacerlo, ejercen la autoridad pública. A este respecto, es fundamental saber si el Gobierno ejerce un control significativo sobre ellas (15). De ser así, es razonable concluir, a la luz de todas las pruebas pertinentes, que las empresas estatales actúan como un brazo del Gobierno y aplican en efecto la política establecida en los planes anteriormente mencionados.
(60)
El control público que se describe a continuación indica que las empresas estatales poseen, ejercen u ostentan autoridad pública. Dicho control puede ejercerse, inter alia, mediante la propiedad pública, la regulación administrativa y la participación de la SASAC, los consejos de administración y los planes públicos.
(61)
Como ya se indicó en la sección anterior relativa a la falta de cooperación (considerandos 46 a 48), las autoridades chinas no facilitaron la información solicitada sobre la estructura de propiedad de los productores de HRS y CRS en China. En respuesta al cuestionario, presentaron una lista de 54 empresas en las que el Gobierno chino es el mayor accionista, pero durante la visita de inspección alegaron que esa lista no era correcta y que incluía también empresas privadas. Las autoridades chinas no corrigieron la lista ni especificaron qué empresas eran privadas y cuáles propiedad del Gobierno. Debido a la falta de cooperación, la Comisión tuvo que estudiar otros elementos contenidos en el expediente y la información disponible al público.
(62)
El denunciante presentó pruebas de que los principales productores de HRS y CRS eran propiedad del Estado y adjuntó información detallada al respecto en el anexo 10 de su denuncia (16). También otra información disponible al público (17) confirma que el Gobierno chino participa en la propiedad de muchos productores de HRS y CRS.
(63)
Habida cuenta de toda la información contenida en el expediente, es razonable concluir que el Gobierno chino tiene una participación significativa en la propiedad de muchos productores chinos de HRS y CRS.
(64)
La SASAC ejerce las responsabilidades del Estado como inversor y gestiona los activos estatales bajo su control. Cabe señalar que, aunque en su respuesta al cuestionario y en las presentaciones de datos posteriores, las autoridades chinas alegaron que la SASAC no participa en las operaciones comerciales de las empresas estatales y apoyaron esta alegación remitiendo al artículo 7 de las Medidas provisionales para la supervisión y la administración de los activos estatales de las empresas (18), otros artículos de la misma ley y otros elementos contenidos en el expediente (19) sugieren lo contrario.
(65)
De hecho, la respuesta de las autoridades chinas al cuestionario antisubvención indica que la SASAC, con la autorización del Consejo de Estado, nombra y destituye a los altos ejecutivos de las empresas supervisadas y evalúa su rendimiento mediante procedimientos legales. También es responsable de instar a las empresas supervisadas a que apliquen los principios y políticas rectores, tiene la responsabilidad de la gestión esencial de los activos estatales de las empresas y dirige y supervisa el trabajo de gestión de los activos estatales locales con arreglo a la legislación.
(66)
La SASAC es responsable asimismo de remunerar y evaluar a los directivos de las empresas estatales; además, fija y decide las recompensas y penalizaciones de estos últimos (20). De hecho, todos los datos disponibles indican que las carreras de los directivos de las empresas estatales dependen de la SASAC. Estas circunstancias demuestran que la SASAC ostenta claramente la autoridad pública.
(67)
La composición de los consejos de administración de las empresas estatales también demuestra el alto nivel de control del Gobierno chino sobre las mismas. Los elementos contenidos en el expediente (21) indican que muchos miembros de los consejos de administración y juntas de supervisores desempeñan o desempeñaron en el pasado funciones públicas y/o en el partido, y que en su selección influyen mucho las autoridades públicas, como la SASAC o el Partido Comunista de China (PCCh).
(68)
Las políticas, intereses y objetivos del Gobierno chino por lo que respecta a la industria siderúrgica se fijan en varios planes públicos a escala central y también descentralizada. Se insta a las empresas estatales a seguir estas políticas (las empresas que no las cumplen a menudo incurren en sanciones) y, a juzgar por las acciones recientes de algunas de los principales empresas siderúrgicas estatales de China, es evidente que se atienen a esas políticas y que trabajan por alcanzar los objetivos y metas fijados en los planes.
(69)
De acuerdo con el Duodécimo plan quinquenal de desarrollo de la industria del acero solo las «empresas que cumplan las políticas de la nación para la industria siderúrgica y las Normas y condiciones de producción y funcionamiento de la industria siderúrgica desempeñarán un papel primordial en las fusiones y reorganizaciones» (22).
(70)
Una serie de planes a escala provincial y local también mencionan empresas estatales concretas y establecen objetivos y metas para ellas. El denunciante adjuntó extractos de esos planes (23). Todos estos planes se solicitaron a las autoridades chinas en el cuestionario y en la carta sobre las deficiencias a efectos de verificación y aclaración, pero dichas autoridades decidieron no facilitarlos. No obstante, cabe señalar que las autoridades chinas no pusieron en duda la exactitud de esos extractos durante el procedimiento. Además, las empresas mencionadas en los planes provinciales y locales reconocen su cooperación con las autoridades y describen cómo actúan o actuaron en el pasado de acuerdo con los planes (24).
(71)
Aunque las autoridades chinas alegaron que algunos de esos planes son solo indicativos, no vinculantes y sirven únicamente como orientación, esta alegación no se ha visto respaldada por otros elementos contenidos en el expediente. Al contrario, muchas leyes y reglamentos que sin duda son jurídicamente vinculantes (25) hacen obligatorios los planes de desarrollo y las políticas industriales del Estado para las empresas estatales.
(72)
El Gobierno chino establece las metas y objetivos de la industria siderúrgica a través de planes quinquenales y otros documentos oficiales pertinentes y alcanza esos objetivos a través de las funciones y actividades en ellos descritas. Dado que dichos planes y documentos son formulados por órganos administrativos chinos, como el Consejo Nacional o la CNDR, las funciones y actividades a las que hacen referencia deben considerarse públicas. Tal como se ha descrito anteriormente, las empresas siderúrgicas estatales están obligadas a seguir los planes y políticas, actúan como un brazo del Gobierno y, dado que este ejerce un control significativo sobre ellas, ejercen de hecho la autoridad pública.
(73)
En vista de la falta de cooperación de las autoridades chinas, no fue posible definir por completo el ámbito de las entidades consideradas «organismos públicos». En todo caso, cualquier empresa estatal en la que el Gobierno sea el accionista mayoritario o más importante es un organismo público. Las entidades en las que el Gobierno no tiene participación son privadas. Dicho esto, no es necesario establecer aquí una clara línea de demarcación entre los organismos públicos y privados, ya que en los considerandos 85 a 98 siguientes se demuestra que todas las entidades privadas del sector siderúrgico reciben encomiendas y órdenes del Estado y, que, en consecuencia, se comportan a todos los efectos de forma similar a organismos públicos.
b) Beneficio (organismos públicos)
(74)
Para determinar si existe un beneficio con arreglo al artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, es necesario comparar los precios de HRS y CRS pagados por los productores exportadores considerados con un valor de referencia adecuado. El informe del OA confirma que, cuando el mercado del país de suministro está distorsionado por la intervención del gobierno, se autoriza el uso de referencias externas. También señala que «cuando el gobierno es el proveedor predominante, es probable que los precios privados estén distorsionados, pero es necesario realizar un análisis caso por caso» (26). El OA indica asimismo que: «No sugerimos con ello que haya un umbral por encima del cual el hecho de que el gobierno sea el proveedor predominante en el mercado resulte por sí mismo suficiente para establecer la distorsión de los precios, pero es evidente que, en la medida en que sea más predominante el papel del gobierno en el mercado, más probable será que ese papel resulte en la distorsión de los precios privados» (27). El OA afirma además que: «cuando el gobierno es un proveedor "importante", se necesitarán pruebas concernientes a factores distintos de la participación del gobierno en el mercado, ya que el papel del gobierno como proveedor importante no puede, por sí mismo, demostrar la distorsión de los precios privados.» Por consiguiente, la primera cuestión que hay que responder es si la cuota del Gobierno en la producción de HRS y CRS en China es predominante o solo significativa.
(75)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas información sobre el mercado de HRS y CRS con respecto a la parte de la producción de HRS y CRS producida por las empresas estatales y las empresas privadas, pero las autoridades chinas no aportaron ninguna información pertinente al respecto (28).
(76)
La Comisión utilizó otra información disponible (29) en relación con este tema y, sobre la base de la misma, estableció que al menos el 63 % del HRS chino es producido por empresas siderúrgicas estatales. Es importante señalar que esta cuota del 63 % de las empresas estatales se obtuvo mediante un análisis muy conservador y representa la cifra mínima absoluta. El hecho de que muchos de los proveedores supuestamente privados notificados por los exportadores parezcan ser empresas comerciales (que bien podrían haber adquirido el producto a empresas estatales), la falta de cooperación de las autoridades chinas (véanse los considerandos 46 a 48 anteriores) y los resultados de otras autoridades investigadoras (véase la nota 32), llevan a la conclusión de que la cuota real de las empresas estatales en el mercado de HRS es mucho mayor. También la gran participación del Gobierno chino en el mercado sectorial de HRS (véanse los considerandos 85 a 94 más adelante) limita el margen de maniobra de los operadores privados.
(77)
Habida cuenta de lo anterior, se estableció que las empresas estatales son predominantes en el mercado de HRS de China. Este predominio de las empresas estatales en el mercado de HRS es tan importante que los productores privados no tienen otra opción que ajustar sus precios a los de las empresas estatales, como se demuestra seguidamente.
(78)
Por lo que respecta al CRS, la cuota de las empresas estatales notificada por los productores exportadores chinos (18 %) es mucho menor que la de HRS, pero es contradecida por otra información (véase el considerando 79). En vista de la falta de cooperación de las autoridades chinas, del hecho de que muchos de los proveedores supuestamente privados notificados por los exportadores parezcan ser empresas comerciales (que bien podrían haber adquirido el producto a empresas estatales) y de las limitaciones a las actividades comerciales de los operadores privados derivadas de la gran participación del Gobierno chino en este sector (véanse los considerandos 85 a 94 más adelante), se concluye (en parte sobre la base de los datos disponibles (véase el considerando 79 más adelante) con arreglo al artículo 28 del Reglamento de base) que las empresas estatales también son predominantes en el mercado de CRS de China.
(79)
Esta conclusión es corroborada por el World Steel Capacity Book (guía de referencia sobre la capacidad mundial del acero), que contradice la cuota del 18 % notificada por los exportadores chinos e indica que más del 70 % de la capacidad total de producción de CRS de China es estatal (30).
(80)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas información sobre los precios del HRS y el CRS vendidos en el mercado chino por empresas estatales y privadas. En su respuesta al cuestionario, las autoridades chinas no facilitaron esa información. La investigación sobre los exportadores de OCS demostró que los precios pagados por los cuatro grupos/productores exportadores durante el periodo de investigación por el HRS y el CRS suministrado por productores privados o por empresas comerciales se situaban de forma sistemática muy cerca de los precios de las empresas estatales (31). Por tanto, los datos observados, junto con el predominio de empresas estatales en este sector, indican que los precios de los proveedores privados siguen en efecto los precios pagados a las empresas estatales. Además, en el contrato presentado por uno de los productores exportadores incluidos en la muestra para el suministro de HRS por un proveedor privado, se incluye la condición de que el precio deberá ajustarse al de las empresas estatales.
(81)
Habida cuenta de toda la información que obra en el expediente, se estableció que los precios del HRS y el CRS vendidos por las empresas estatales chinas están distorsionados, como resultado de la fuerte posición dominante de dichas empresas en el mercado de HRS y CRS de China. Los precios de HRS y CRS de proveedores privados se ajustan a los precios de las empresas estatales. Teniendo esto en cuenta, se concluyó que no existen precios de mercado fiables en China para el HRS y el CRS. Al no haber unas «condiciones existentes en el mercado» del HRS y el CRS en China, la Comisión, de conformidad con el artículo 6, letra d), del Reglamento de base, tuvo que buscar un valor de referencia alternativo. Como todo el mercado chino está distorsionado, se consideró inviable ajustar los costes y los precios en China de un modo razonable; además, los precios de importación también aparecerían distorsionados por el predominio de empresas estatales. Por tanto, de acuerdo con el artículo 6, letra d), inciso ii), del Reglamento de base, se buscó una referencia externa.
(82)
La referencia más adecuada pareció ser la calculada sobre la base de los precios del mercado mundial de HRS y CRS periódicamente publicados por varias publicaciones especializadas del sector siderúrgico, como Steel Business Briefing, MEPS y CRU.
(83)
Al comparar los precios de las empresas estatales con la referencia externa al país (calculada como se explica en el considerando 103 más adelante), se observó que esos precios estaban muy por debajo de los precios de referencia y en consecuencia otorgaban un beneficio a los productores exportadores chinos de OCS en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
c) Especificidad
(84)
Este programa de subvenciones es específico en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra c), del Reglamento de base dado que el HRS y el CRS solo se utilizan en la producción de un número limitado de industrias y empresas de China.
d) Acción de encomendar u ordenar a proveedores privados
(85)
La siguiente cuestión que hay que abordar es saber si el Gobierno chino encomienda u ordena a los productores privados de HRS y CRS que no son organismos públicos suministrar HRS y CRS a los productores de OCS, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iv), del Reglamento de base.
(86)
Ya se estableció al principio que el Gobierno chino aplica una política de suministro de HRS y CRS al sector de los OCS, ya que organismos públicos que forman parte del Gobierno participan en dicho suministro y ostentan una posición predominante en el mercado, que les permite ofrecer precios inferiores a los del mercado. En cualquier caso, independientemente de la caracterización de esos organismos como «públicos» o no, las mismas pruebas demuestran la existencia de políticas del Gobierno que interfieren fuertemente en el sector. Ahora, hay que determinar si esta política es extensiva a los proveedores privados.
(87)
En una serie de planes y documentos de política del Gobierno aparecen indicios de que los productores de acero de China (tanto empresas públicas como privadas) son fomentados y apoyados por el Gobierno chino. Algunas secciones de dichos documentos sugieren que existe una relación directa entre el Gobierno y el comportamiento de las empresas siderúrgicas privadas y en varias ocasiones se pudo observar que esta «orientación» condujo a que dichas empresas actuaran tal como se recomendaba en los planes.
(88)
Por ejemplo, la Orden de la CNRD n.o 35 - Políticas para el desarrollo de la industria siderúrgica incentiva a las empresas siderúrgicas a actuar de un modo determinado (32), establece condiciones para las inversiones e impone su aprobación por las autoridades (33), influye en la competencia por los recursos (34) e incluso prevé sanciones para las empresas incumplidoras (35). También el Duodécimo plan quinquenal para la industria siderúrgica influye en las decisiones empresariales, lo que puede repercutir en la estructura de costes y precios (36).
(89)
Además, el denunciante adjuntó en el anexo 24 a la denuncia una recopilación de extractos de diversos documentos de política de varias organizaciones públicas que ponen de relieve el apoyo del Gobierno chino a la industria siderúrgica en general o a la industria del acero revestido con materias orgánicas en particular (37).
(90)
Es más, información públicamente disponible indica que las empresas privadas actúan de conformidad con los distintos planes y documentos de política del Gobierno (38).
(91)
El Gobierno chino ha adoptado medidas para desalentar la exportación de HRS y CRS mediante restricciones a la exportación impuestas a través de un complejo sistema de devolución del IVA. Más en concreto, el HRS y el CRS están sujetos al pago de un tipo de IVA del 17 %. El IVA sobre el OCS vendido en el país y producido a partir de CRS (que se produce a partir de HRS) es reembolsable en un 13 %, pero, si la empresa opta por exportar el HRS o el CRS, el IVA no se reembolsa en absoluto. Este sistema significa que los productores privados de HRS y CRS no pueden actuar con la libertad comercial normal y se genera un incremento del abastecimiento interno de HRS y CRS, con el inevitable descenso de su precio en el mercado chino. Así, los productores privados de HRS y CRS (del mismo modo que las empresas estatales) no pueden actuar independientemente de la política del Gobierno chino.
(92)
En la sección anterior relativa al beneficio para los organismos públicos, se estableció que, debido al predominio de las empresas siderúrgicas estatales en el mercado de HRS y CRS, los productores privados de HRS y CRS no tienen otra opción que ajustar sus precios a los de las empresas estatales. En otras palabras, no fijan los precios, más bien los aceptan. Es otra señal de que los productores privados de HRS y CRS no pueden actuar con independencia de las acciones del Gobierno chino y otros organismos públicos.
(93)
Este hecho se ve respaldado por la información facilitada por los productores exportadores chinos que respondieron a los cuestionarios antisubvenciones, que demuestra que los precios de los proveedores privados de HRS y CRS están prácticamente alineados con los de las empresas estatales. Además, en el contrato presentado por uno de los productores exportadores incluidos en la muestra para el suministro de HRS por un proveedor privado, se incluye la condición de que el precio deberá ajustarse al de las empresas estatales.
(94)
A la vista del resultado anterior de que los precios de las empresas estatales son inferiores a los del mercado, es evidente que los precios de los proveedores privados, que se ajustan a los de las empresas públicas, son también inferiores a los del mercado.
e) Contribución financiera
(95)
Con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iv), segundo guión, del Reglamento de base, existe una contribución financiera cuando los poderes públicos: «encomienden a una entidad privada una o más de las funciones descritas en los incisos i), ii) y iii) que normalmente incumbirían a los poderes públicos, y la práctica no difiera realmente de las prácticas normalmente seguidas por ellos.» En este sentido, el Órgano de Apelación de la OMC ha interpretado la «orden» como la situación en la que un poder público ejerce su autoridad, incluido cierto grado de coerción, sobre un organismo privado, y la «encomienda» como la situación en la que un poder público asigna una tarea a una entidad privada (39). Además, el Grupo de expertos de la OMC sobre restricciones a la exportación de Estados Unidos (40), estableció una prueba triple para la existencia de una encomienda u orden, que requiere la existencia de: a) una acción pública, que va b) dirigida a una parte en particular y c) cuyo objetivo es una tarea o responsabilidad especial (41).
(96)
Sobre esta base, la inclusión de los proveedores privados en la política del Gobierno chino de suministro de HRS y CRS constituye una «encomienda» u «orden» de proveedores privados por las siguientes razones:
es una «acción» pública:
-
La «política» del Gobierno chino (véase el considerando 86 anterior), constituye una «acción» o «acciones». La política es aplicada por organismos públicos (empresas estatales), que son predominantes en el mercado y venden a precios inferiores a los del mercado, y por el Gobierno chino, a través de planes y de la manipulación de restricciones a la exportación. El efecto general es que los proveedores privados se ven obligados a seguir efectivamente los precios inferiores a los del mercado marcados por los organismos públicos.
«dirigida a una parte en particular»:
-
La política del Gobierno (y en especial los planes y restricciones a la exportación) se aplica a todos los productores de HRS y CRS, tanto estatales como privados. En este sentido, la política «va dirigida» a todos los productores. Así lo demuestra el hecho de que los precios de las empresas estatales y privadas estén alineados y que los proveedores privados vendan a precios que no son razonables desde el punto de vista comercial.
«cuyo objetivo es una tarea o responsabilidad especial»:
-
El objetivo de la política del Gobierno es, como demuestran los niveles de precios en China, el suministro de HRS y CRS a precios inferiores a los del mercado. Las acciones del Gobierno chino y las empresas estatales no dejan a los proveedores privados otra opción que seguir las prácticas de los organismos públicos, lo que les impone en efecto una tarea o responsabilidad especial. La política del Gobierno chino, en especial a través de los planes y de la manipulación del IVA, restringe rigurosamente la libertad de los proveedores privados a partir de esta tarea o responsabilidad.
(97)
Habida cuenta de todos los factores anteriores, cabe concluir que las restricciones a la exportación del Gobierno chino, la planificación pública y el predominio de empresas estatales limita la libertad de los proveedores privados de HRS y CRS, obligándoles a actuar de un modo no comercial y a aceptar precios económicamente irracionales (inferiores a los del mercado) que no practicarían en un mercado libre y abierto. Ello confirma que la política del Gobierno en materia de suministro de HRS y CRS (incluido el sector del acero revestido de materias orgánicas) es extensiva a los proveedores privados.
(98)
Además, a la vista del análisis anterior, las pruebas que obran en el expediente y otra información públicamente disponible han llevado a la Comisión a la conclusión de que el Gobierno chino impone a los productores privados de HRS y CRS la encomienda u orden de suministrar productos, de acuerdo con el artículo 3, apartado 1, letra a), incisos iii) y iv), del Reglamento de base, y actúan del mismo modo que las empresas siderúrgicas estatales.
f) Beneficio (proveedores privados)
(99)
La Comisión estableció que los proveedores privados de HRS y CRS actúan atendiendo una encomienda u orden del Gobierno chino y la investigación demostró que los precios de los proveedores privados de HRS y CRS están en consonancia con los de las empresas estatales (véase la sección anterior).
(100)
Teniendo esto en cuenta se infiere que las conclusiones relativas al beneficio y la especificidad de suministrar HRS y CRS a precios inferiores a los del mercado por las empresas estatales también son aplicables al suministro de HRS y CRS por los proveedores privados.
g) Conclusiones de la investigación
(101)
Dos de los productores exportadores incluidos en la muestra se beneficiaron de este programa. Un productor exportador (Panhua Steel Group) se benefició del suministro de HRS por una remuneración inferior a la adecuada y el otro productor exportador (Huadong Steel Group) se benefició del suministro de CRS por una remuneración inferior a la adecuada.
h) Cálculo del importe de la subvención
(102)
El importe de la subvención sujeta a derechos compensatorios se calcula en términos del beneficio obtenido por el beneficiario, que se ha constatado durante el periodo de investigación. Dicho beneficio se calculó sumando las diferencias entre los valores reales de las compras de HRS y CRS y unos valores de referencia adecuados. El importe de la subvención resultante se asignó al volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron durante el periodo de investigación, ya que la subvención no dependía de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(103)
Dado que el mercado chino de HRS y CRS está distorsionado, se consideró que los precios de mercado mundiales de HRS y CRS constituían una base adecuada para calcular los precios de referencia del HRS y el CRS. Sobre la base de diversas publicaciones especializadas del sector siderúrgico (SBB y MEPS) se seleccionaron los precios internos, libres de impuestos, de cinco países/regiones (Europa, Estados Unidos, Turquía, Japón y Brasil). A fin de calcular la referencia representativa, la Comisión seleccionó el mayor mercado de cada región geográfica pertinente, es decir, Europa (UE), América del Norte (EE.UU.), América Latina (Brasil), Asia (Japón) y Oriente Medio/Norte de África (Turquía). Se hicieron las medias aritméticas de los precios mensuales medios durante el periodo de investigación de cada uno de los cinco países/regiones para obtener los precios mensuales de referencia. Los cinco países/regiones seleccionados no registraron los precios más altos del periodo de investigación, todos son miembros de la OMC, están incluidos entre los diez mayores productores de acero del mundo y están situados en distintos continentes. Los precios de referencia así establecidos se consideran, por tanto, razonables y apropiados.
(104)
El tipo de subvención establecido con respecto a este régimen durante el PI para los productores exportadores incluidos en la muestra equivale al 23,02 % para el grupo Huandong y al 27,63 % para el grupo Panhua.
(105)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 25,37 %.
(106)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija en el tipo más alto de subvención establecido para este régimen para una entidad relacionada con una de las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 32,44 %.
3.3.1.2. Concesión de derechos de uso del suelo por una remuneración inferior a la adecuada
a) Introducción
(107)
El denunciante alegó que no existe un mercado operativo del suelo en China y que el importe pagado por las empresas por el uso del suelo es inferior a las tasas normales del mercado. En su respuesta al cuestionario antisubvenciones, las autoridades chinas afirmaron que «de conformidad con la Ley de gestión del suelo de la República Popular China, el suelo en los distritos urbanos es propiedad del Estado; las tierras en las zonas rurales y suburbanas, excepto que el Estado disponga otra cosa, son propiedad colectiva de los campesinos». Las autoridades chinas alegaron que existe un mercado del suelo normalizado, organizado y competitivo y que, con arreglo a la ley, los derechos de uso del suelo deben comercializarse públicamente en él. También afirmaron que los terrenos industriales y comerciales debían obtenerse mediante una compensación por su uso en un mercado abierto mediante licitación, subasta y competencia. Las autoridades chinas no proporcionaron datos sobre los precios reales de los derechos de uso del suelo, ni sobre los precios mínimos del suelo fijados por el Gobierno que se mencionaron en la respuesta al cuestionario antisubvenciones y durante la visita de inspección.
(108)
Durante la inspección, la Comisión pidió a las autoridades chinas pruebas que respaldaran su afirmación de que toda la superficie industrial de China se asigna mediante licitación, puja o subasta. Las autoridades chinas no fueron capaces de aportar tales pruebas durante la visita de inspección, pero presentaron alguna información al respecto después de la misma. No obstante, todo lo que esas pruebas demuestran es que, de trece transacciones de derechos de uso del suelo relativos a los productores exportadores incluidos en la muestra, solo seis se habían sometido a procedimientos de licitación o subasta. No se proporcionó información alguna sobre los participantes en los procedimientos de subasta/licitación, como había solicitado la Comisión, y, de hecho, en todas las ocasiones el precio final pagado por la empresa fue el precio fijado de forma arbitraria por las autoridades locales.
(109)
La Comisión también solicitó a las autoridades chinas su opinión sobre posibles referencias, dando por supuesto que no existe un precio de mercado del suelo en China. Aunque solo era un supuesto y en modo alguno un resultado o conclusión en el momento en que se remitió el cuestionario a las autoridades chinas, estas expresaron la opinión de que esta suposición era falsa y no aportaron ninguna posible referencia. También señalaron una supuesta deficiencia en la denuncia, ya que, por un lado, el denunciante alegaba que, al no existir un mercado del suelo en China, debía usarse una «referencia de fuera del país», y, por otro, argumentaba que las empresas estatales reciben terrenos del Gobierno en condiciones más favorables que el sector privado, y sugirieron que, si debía utilizarse alguna referencia, esta habría de ser los precios que pagan las industrias chinas «no favorecidas», pero no facilitaron información alguna sobre esos precios. En este contexto cabe señalar que el denunciante alegó que el mercado de derechos de uso del suelo en China está distorsionado en su conjunto y tanto los productores estatales como los privados de OCS han recibido derechos de uso del suelo por una remuneración inferior a la adecuada.
b) Base jurídica
(110)
Las disposiciones sobre el uso del suelo en China se inscriben en la Ley de gestión del suelo de la República Popular China y la Ley de derechos reales de la República Popular China.
c) Aplicación práctica
(111)
Con arreglo al artículo 2 de la Ley de gestión del suelo, toda la tierra es propiedad del Estado, puesto que la Constitución china y las disposiciones jurídicas pertinentes establecen que la tierra pertenece colectivamente al pueblo chino. No se autoriza la venta de tierras, aunque, con arreglo a la legislación, las autoridades públicas pueden conceder derechos de uso del suelo mediante licitación pública, oferta o subasta.
d) Conclusiones de la investigación
(112)
Los productores exportadores que cooperaron facilitaron información relativa a los terrenos que ocupan, así como a la mayoría de los contratos o certificados correspondientes a los derechos de uso del suelo; sin embargo, las autoridades chinas proporcionaron muy poca información sobre los precios en esta materia.
(113)
Como se ha indicado antes, las autoridades chinas alegaron que los derechos de uso del suelo en China se asignan mediante licitación, subasta y competencia. También se recoge así en el artículo 137 de la Ley de derechos reales de la República Popular China (42).
(114)
Sin embargo, durante la inspección a los productores exportadores que cooperaron se observó que el sistema descrito por las autoridades chinas no siempre funcionaba así en la práctica. Por ejemplo, de los seis derechos de uso del suelo adquiridos por Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (parte de Panhua Group Co. Ltd), en cuatro de ellos, tal como confirmó personal de la empresa, no había habido ningún proceso de licitación. Chongqing Wanda había sido el único participante y el precio final de transacción pagado por la empresa había sido de hecho exactamente el mismo que el precio inicial arbitrariamente fijado por la Oficina local del catastro. En cuanto a los dos derechos de uso del suelo restantes, se había seguido un proceso de licitación, pero ni la empresa ni las autoridades chinas aportaron ninguna prueba de ello. De hecho, de los documentos presentados por las autoridades chinas después de la visita de inspección, resulta que también estos dos derechos de uso del suelo fueron comprados al mismo precio fijado por la Oficina local del catastro. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (también parte de Panhua Group Co. Ltd) obtuvo tres derechos de uso del suelo mediante transferencia de empresas privadas a cambio de una participación en Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd obtuvo dos de sus derechos de uso del suelo de la Oficina local de recursos y tierras del distrito de Xiaoshan y uno de una empresa privada. No se pudieron aportar pruebas de licitaciones o subastas porque, según las autoridades chinas, antes del 1 de septiembre de 2006 no había confirmación de ventas para las transacciones de derechos de uso del suelo y, de hecho, las autoridades chinas no confirmaron ni negaron que dichas transacciones hubieran estado sujetas a licitación o subasta.
(116)
Las conclusiones del procedimiento confirman que la situación en relación con el suministro y la adquisición de suelo en China no está clara y es poco transparente y que a menudo los precios son fijados de manera arbitraria por las autoridades. Las autoridades fijan los precios con arreglo al Sistema urbano de evaluación del suelo, según el cual, al fijar el precio de terrenos industriales, se debe tener en cuenta, entre otros criterios, la política industrial. Además, al menos en el sector siderúrgico, el acceso a terrenos industriales está limitado por ley a las empresas que respetan las políticas industriales establecidas por el Estado (43).
(117)
También la información independiente presentada por el denunciante sugiere que en China los terrenos se suministran por debajo de los precios normales del mercado (44).
e) Conclusión
(118)
Conforme a lo anteriormente expuesto, la concesión de derechos de uso del suelo por parte del Gobierno chino debe considerarse una subvención a efectos del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iii), y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, ya que se trata de una provisión de bienes, lo cual supone un beneficio para las empresas beneficiarias. Como ya se explica en los considerandos 114 a 115, no existe un mercado operativo del suelo en China, y el recurso a un valor de referencia externo demuestra que el importe abonado por los exportadores que cooperaron a cambio de los derechos de uso del suelo es significativamente inferior al tipo normal del mercado. La subvención es específica con arreglo al artículo 4, apartado 2, letras a) y c), del Reglamento de base, debido a que el acceso a los terrenos industriales está limitado por ley a las empresas que cumplen las políticas industriales establecidas por el Estado, solamente algunas transacciones se sometieron a procedimientos de licitación, los precios eran a menudo fijados por las autoridades y las prácticas gubernamentales en esté ámbito no son claras ni transparentes.
(119)
Por consiguiente, se considera que esta subvención está sujeta a medidas compensatorias.
f) Cálculo del importe de la subvención
(120)
Dado que se concluyó que la situación en China con respecto a los derechos de uso del suelo no está sujeta a leyes de mercado, no parece que exista ningún valor de referencia privado en China. Por consiguiente, no es posible proceder a un ajuste de los costes o de los precios. En estas condiciones, se considera que no existe un mercado en China y, de conformidad con el artículo 6, letra d), inciso ii), del Reglamento de base, se utilizará un valor de referencia externo para medir la cuantía del beneficio. Puesto que las autoridades chinas no cooperaron ni presentaron ninguna propuesta relativa a un valor de referencia externo, la Comisión tuvo que recurrir a los datos disponibles a fin de establecer una referencia externa adecuada. A este respecto, se consideró apropiado utilizar información del territorio aduanero diferenciado de Taiwán como valor de referencia adecuado.
(121)
La Comisión considera que los precios del suelo en Taiwán ofrecen la mejor variable de sustitución con respecto a las zonas de China en las que están establecidos los productores exportadores que cooperaron. La mayoría de los productores exportadores están establecidos en la parte oriental de China, en zonas muy desarrolladas de las provincias circundantes de Shanghai con un PIB elevado y alta densidad de población.
(122)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Dicho beneficio se calcula teniendo en cuenta la diferencia entre el importe abonado por cada empresa por los derechos de uso del suelo y el importe que hubiera debido abonarse normalmente sobre la base del valor de referencia de Taiwán.
(123)
Para efectuar este cálculo, la Comisión ha utilizado el precio medio del terreno por metro cuadrado fijado en Taiwán, corregido para tener en cuenta la depreciación de la moneda y la evolución del PIB a partir de las fechas de los respectivos contratos de cesión de los derechos de uso del suelo. La información sobre los precios de los terrenos industriales se consultó en el sitio web del Departamento de Industria del Ministerio de Asuntos Económicos de Taiwán. La depreciación monetaria y la evolución del PIB de Taiwán se calcularon sobre la base de las tasas de inflación y la evolución del PIB per cápita a precios actuales en USD en Taiwán publicadas por el FMI en sus «Perspectivas de la Economía Mundial, 2011». De conformidad con el artículo 7, apartado 3, del Reglamento de base, este importe de la subvención (numerador) se asignó al PI, tomando en consideración la vida útil normal del derecho de uso del suelo industrial en China (es decir, cincuenta años). El importe de la subvención resultante se asignó a continuación al volumen de negocios total de las ventas realizadas durante el PI por los productores exportadores que cooperaron, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(124)
El tipo de subvención establecido con respecto a este régimen durante el PI para los productores exportadores que cooperaron equivale al 0,34 % para el grupo Huandong y al 1,12 % para el grupo Panhua.
(125)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,73 %.
(126)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se establece al tipo más alto de subvención establecido para este régimen para una entidad relacionada con una de las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 1,36 %.
3.3.1.3. Programa consistente en el suministro de agua por una remuneración inferior a la adecuada
a) Introducción
(127)
El denunciante alegó que los precios del agua en China son fijados exclusivamente por las autoridades públicas y que la estructura de precios se establece de acuerdo con las macropolíticas industriales. También se informó de que los precios del agua variaban en función de la zona y de que había diferencias de tasas por empresas. En la denuncia se alegaba que era probable que los productores de OCS se hubieran beneficiado de unos precios del agua inferiores a la remuneración adecuada en virtud de la política de fomento de los productos siderúrgicos de alto valor añadido.
(128)
El suministro y el mercado del agua en China están gestionados por la CNDR, el Ministerio de Recursos Hídricos y el Ministerio de Medio Ambiente. El mercado de suministro de agua sigue estando muy dominado por empresas estatales locales, aunque la entrada de las sociedades de inversión extranjeras en algunos proyectos de suministro de agua de determinadas ciudades ha roto el monopolio de los proveedores públicos. No obstante, las autoridades chinas fueron incapaces de dar una lista detallada de los proveedores de agua que indicara su zona de servicio y los volúmenes suministrados (véase el considerando 129 más adelante), y limitaron su respuesta a una lista de los proveedores de agua en las zonas de los productores exportadores incluidos en la muestra.
(129)
En cuanto a la fijación de precios, la CNDR formula la política de precios principal y las autoridades locales determinan el precio local del agua tras un procedimiento de audiencia con el objetivo de hacer un uso sostenible de los recursos hídricos. Los precios reflejan los costes junto con un beneficio razonable para los proveedores locales de agua. Las autoridades chinas presentaron las listas de precios aplicables en los municipios en los que están ubicados los productores exportadores de OCS incluidos en la muestra. Se aclaró que los distintos precios municipales se aplican a todos los usuarios industriales de un modo uniforme y no varían en función de las empresas o los usuarios.
b) Conclusiones de la investigación
(130)
La investigación confirmó que la CNDR fija el precio base del agua, y las autoridades administrativas municipales establecen el precio para cada municipio con arreglo a varios parámetros (por ejemplo, costes de distribución, beneficio y superávit razonable). El precio del agua se complementa con una tasa de «tratamiento de aguas residuales» también fijada a escala municipal.
(131)
Aunque el precio base del agua, la tasa de tratamiento de aguas residuales y otros posibles recargos locales son aplicables por igual a todos los usuarios de la misma categoría, se llegó a la conclusión de que uno de los dos exportadores incluidos en la muestra, Zhejiang Huadong Group, no pagaba tasa de tratamiento de aguas residuales.
(132)
El exportador alegó que había abonado dicha tasa como cantidad a tanto alzado a la Oficina de protección del medio ambiente. Sin embargo, no se considera que este pago se haya efectuado en lugar de la tasa de tratamiento de aguas residuales por las siguientes tres razones: 1) el documento oficial menciona la tasa de «emisión de aguas residuales» y no la tasa de «tratamiento de aguas residuales»; 2) el pago no es proporcional al consumo real de agua; 3) el importe total abonado es muy bajo en comparación con el importe real que se habría pagado si se hubiera debido la tasa de tratamiento de aguas residuales sobre el consumo real de agua.
c) Contribución financiera
(133)
Zhejiang Huadong Group recibió una contribución financiera en el sentido del artículo 3, apartado 1), letra a), inciso iii), del Reglamento de base, ya que el Gobierno le suministró agua a través de la empresa local de suministro público de agua (es decir, Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.), lo que constituye una contribución financiera del Estado en la forma de suministro de bienes distintos de la infraestructura general en el sentido del Reglamento de base. También podría considerarse una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno dado que un organismo público no recaudó unos ingresos que de otro modo se habrían adeudado, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii).
d) Beneficio
(134)
Huadong Steel Group recibió un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base en la medida en que el Gobierno le suministró agua por una remuneración inferior a la adecuada. Se ha demostrado que este exportador no pagó el precio total del suministro de agua normalmente aplicable a la categoría de usuarios a la que pertenece, ya que no pagó el componente «tasa de tratamiento de aguas residuales» del precio del agua.
e) Especificidad
(135)
La subvención en forma de suministro de agua a uno de los exportadores que cooperaron es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra c), del Reglamento de base, ya que la tasa de tratamiento de aguas residuales no se exime a todas las empresas. A pesar de la ausencia de una legislación que limite esta subvención a determinadas empresas, la posibilidad de que una determinada empresa que fabrica el producto afectado obtenga el suministro de agua por una remuneración inferior a la adecuada, sumada a la discrecionalidad aparente de las autoridades locales para renunciar a parte de la tasa normalmente percibida por el agua, hace la subvención de hecho específica. La Comisión no pudo recabar pruebas adicionales sobre la base a partir de la cual se condonó dicha tasa, ya que el productor exportador no pudo aportarlas.
f) Cálculo del importe de la subvención
(136)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que dicho beneficio asciende al importe de la tasa de tratamiento de aguas residuales no pagada por el consumo de agua durante el periodo de investigación. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe de la subvención (numerador) se asignó al volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron durante el PI, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(137)
Zhejiang Huadong Group se benefició de la falta de pago de la tasa de tratamiento de aguas residuales. El tipo de subvención calculado en este concepto es del 0,01 %.
(138)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,01 %.
(139)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija al tipo más alto de subvención establecido para este régimen para las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 0,01 %.
3.3.1.4. Programa consistente en el suministro de electricidad por una remuneración inferior a la adecuada
a) Introducción
(140)
El denunciante alegó que el Gobierno chino había suministrado electricidad por una remuneración inferior a la adecuada a través de tasas preferenciales. En particular, la denuncia indicaba que las tasas de electricidad diferían por provincias y que se utilizaban tasas preferenciales como instrumento de política industrial para promover productos siderúrgicos de alto valor añadido y desalentar las capacidades de producción obsoletas.
(141)
La CNDR es responsable de regular el mercado de la electricidad y fijar los precios en China. Las redes transprovinciales y provinciales son gestionadas por dos proveedores estatales: State Grid Corporation of China y China Southern Power Grid Corporation. Los proveedores de electricidad a escala municipal son filiales de estas empresas. Se está introduciendo en China un mecanismo de competencia a través de algunos proyectos piloto, pero de momento su repercusión es insignificante.
(142)
Los precios de la electricidad son fijados por la CNDR sobre la base de un procedimiento que incluye estudios de costes, peritajes y audiencias públicas, la fijación final de los precios y la publicación de los mismos. La CNDR publica los precios aplicables a cada provincia mediante avisos, y las oficinas locales de precios publican después el correspondiente aviso a escala local en aplicación de los precios decididos por la CNDR central. El precio final refleja los costes de compra, los costes de transporte y las pérdidas, y los recargos públicos. Los precios se diferencian por provincias en función de la situación local y de los objetivos de política perseguidos en cada una de ellas. Se establecen para distintas categorías de usuarios finales (por ejemplo, usuarios residenciales e industriales). También existe un diferencial de precios para distintos usuarios industriales a fin de aplicar las políticas industriales establecidas por el Gobierno, que se refleja en el repertorio contenido en la Decisión n.o 40 (2005) de la CNDR (véase una explicación más detallada en el considerando 182). Los usuarios incluidos entre las empresas «fomentadas» con arreglo al repertorio de la CNDR abonan la tasa básica, mientras que los usuarios pertenecientes a empresas «obsoletas» o «prohibidas» pagan un recargo por encima de la tasa básica. Los usuarios no pertenecientes a ninguna de las categorías enumeradas en el repertorio se incluyen en la categoría por defecto de empresas «permitidas» y también pagan la tasa básica sin recargos. Los productores de OCS entrarían normalmente en la categoría de empresas «fomentadas» de conformidad con la Decisión n.o 40 de la CNDR.
b) Falta de cooperación
(143)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas el marco reglamentario que rige el mercado de la electricidad y la fijación de los precios en el sector, así como la función desempeñada por todos los organismos o entidades pertinentes. Las autoridades chinas no presentaron la totalidad de las decisiones pertinentes en materia de fijación de precios emitidas por la CNDR y las oficinas locales de precios, no solo por lo que respecta a los productores exportadores no incluidos en la muestra, sino tampoco en relación con los exportadores productores sí incluidos en la misma. Tampoco describieron con precisión la función desempeñada por la CNDR y las oficinas locales de precios en la fijación de estos últimos. La Comisión informó a las autoridades chinas de estas deficiencias en relación con los productores exportadores incluidos en la muestra en su carta de 12 de agosto de 2012. También se descubrió tras la visita de inspección que las autoridades chinas indicaron una tasa de electricidad incorrecta para uno de los exportadores incluidos en la muestra que cooperaron.
c) Conclusiones de la investigación
(144)
La investigación confirmó que la CNDR fija los precios de la electricidad aplicables en las distintas provincias. Se comprobó que la oficina local de precios actúa como mero brazo ejecutivo de la decisión adoptada a escala central por la CNDR. Esta situación se vio confirmada también por el hecho de que la CNDR publica avisos en los que establece los precios reales fijados para cada provincia y que esos avisos son transpuestos después formalmente en avisos locales adoptados por las oficinas locales de precios y aplicados a escala local. La investigación estableció asimismo que las distintas tasas de electricidad aplicables a determinados sectores o a escala provincial y local se establecen en función de determinados factores, entre los que se incluye, en particular, el logro de los objetivos de política industrial establecidos por el Gobierno central y los gobiernos locales en sus planes quinquenales y sectoriales.
(145)
La investigación de los exportadores incluidos en la muestra que cooperaron reveló que uno de ellos, Chongqing Wanda Steel Strip («CWSS»), se benefició de una tasa de electricidad inferior a la de aplicación general para los grandes usuarios industriales. Se constató que en la zona concreta en que está ubicado este exportador, una subcategoría de determinados usuarios industriales, incluidos los que producen el producto afectado, tenían derecho a esa tasa inferior.
d) Contribución financiera
(146)
Uno de los exportadores incluidos en la muestra que cooperaron (CWSS) recibió una contribución financiera en el sentido del artículo 3, apartado 1), letra a), inciso iii), del Reglamento de base, ya que el Gobierno le suministró electricidad a través de la empresa local de suministro de electricidad, lo que constituye una contribución del Estado en la forma de suministro de bienes distintos de la infraestructura general en el sentido del Reglamento de base.
e) Beneficio
(147)
CWSS recibió un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base en la medida en que el Gobierno le suministró electricidad por una remuneración inferior a la adecuada. Se demostró que este exportador tenía derecho a una tasa inferior a la de aplicación general a los grandes usuarios industriales.
f) Especificidad
(148)
La subvención en forma de suministro de electricidad a uno de los exportadores que cooperaron es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a) y del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base. La tasa de electricidad inferior está establecida en el aviso correspondiente de la CNDR y se ha incorporado al aviso emitido por la oficina local de precios, es decir, está ordenada por una autoridad central y gestionada a escala local. Esta tasa inferior está limitada a determinadas empresas de sectores específicos (principalmente productores de ferroaleación en hornos electrónicos y empresas de fertilizantes) incluidos en una subcategoría de grandes usuarios industriales. Por tanto, esta tasa inferior está limitada de derecho a las empresas clasificadas en esas categorías en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base.
(149)
La subvención también se limita a una región determinada ya que solo se aplica en una zona geográfica restringida en la que está ubicado el productor exportador. Esa zona se fomenta en virtud de la legislación adoptada por el Gobierno central, es decir, la Circular del Consejo de Estado sobre varias políticas para el desarrollo de las extensas regiones orientales de China (véanse más detalles en el considerando 233 más adelante). Dicha Circular indica expresamente que el mecanismo de precios de transporte y suministro de electricidad es una de las herramientas para conseguir el desarrollo de determinados sectores. Dado que las tasas de electricidad aplicables en esta zona son fijadas por una autoridad central, esta subvención es también específica a escala regional en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base.
g) Cálculo del importe de la subvención
(150)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. El beneficio para los productores exportadores se calculó multiplicando la diferencia entre la tasa por Kwh realmente abonada y la tasa que deberían haber pagado por Kwh para los grandes usuarios industriales, por el volumen de electricidad consumida durante el periodo de investigación. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe (numerador) se asignó después al volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron durante el PI, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(151)
Uno de los productores exportadores incluidos en la muestra que cooperaron, perteneciente al grupo de empresas Panhua (es decir, CWSS), se benefició de esta baja tasa de electricidad. El tipo de subvención calculado para el grupo Panhua es del 0,14 %.
(152)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,07 %.
(153)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija al tipo más alto de subvención establecido para este régimen para una entidad relacionada con una de las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 0,17 %.
3.3.1.5. Suministro de varios bienes por una remuneración inferior a la adecuada
(154)
En la denuncia se señalaba el suministro de algunos otros bienes por el Gobierno chino a los productores de OCS a través de sus empresas estatales. En particular, se incluía una lista de varias transacciones concretas relativas al suministro de distintos productos siderúrgicos producidos por empresas estatales, incluidos concentrado de mineral de hierro, granalla, mineral sinterizado, chatarra, palanquillas, aleaciones y muchos otros. La denuncia ponía de manifiesto que el precio de suministro de esos productos se fijaba en función de distintos elementos o valores de referencia, y que había límites de precio o ajustes en función de los distintos productos y de las partes interesadas en la transacción.
(155)
Las autoridades chinas respondieron que durante el periodo de investigación no existía este programa para los fabricantes de acero. Dada la falta de información adicional por parte de las autoridades chinas sobre este programa, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información disponible en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
(156)
En la medida en que los precios de los distintos productos mencionados no reflejan una remuneración adecuada, este programa está sujeto a medidas compensatorias con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iii) y el artículo 6, letra d), del Reglamento de base. No obstante, la complejidad de las distintas transacciones para el suministro de dichos productos y de los contratos correspondientes, que no estaban disponibles en el expediente del procedimiento, impidió a la Comisión llegar a una conclusión firme sobre este programa. Por ello, la Comisión decidió no llevar más allá la evaluación del mismo.
3.3.2. PRÉSTAMOS Y TIPOS DE INTERÉS PREFERENCIALES A LA INDUSTRIA DE OCS
a) Introducción
(157)
El denunciante alegó que los productores de OCS se benefician de tipos de interés bajos (subvencionados) de los bancos estatales comerciales y los bancos del Gobierno de conformidad con la política del Gobierno chino para apoyar y desarrollar la industria siderúrgica china con arreglo a planes quinquenales.
b) Falta de cooperación y uso de los datos disponibles
(158)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas información sobre la proporción de préstamos concedidos por los bancos en los que el Gobierno chino es el único accionista o accionista mayoritario, los bancos en los que tiene una participación pero no es el mayor accionista, los bancos en los que no es accionista y los bancos de propiedad extranjera, tanto a la industria en su conjunto como a la industria contemplada en este procedimiento. Las autoridades chinas respondieron que no conservaban registros de las cantidades y porcentajes de los préstamos concedidos por los bancos estatales como tampoco registros de los créditos concedidos a la industria siderúrgica. Las autoridades chinas no indicaron ninguna fuente alternativa para obtener esta información.
(159)
La Comisión también solicitó información acerca de la propiedad estatal de los bancos y otras instituciones financieras, pero las autoridades chinas no aportaron esa información alegando que no conservaban registros. Aunque es improbable que las autoridades chinas desconozcan los activos que poseen, cabe observar que, de acuerdo con la información disponible al público (45) (46), el Gobierno chino es el principal accionista de muchos de los bancos más importantes de China y, por tanto, como en el caso de las empresas estatales que producen HRS y CRS, tiene acceso a los estatutos de los bancos, que deben recoger una información detallada sobre el accionariado. A este respecto, cabe señalar también que, con arreglo al artículo 61 de la Ley de bancos comerciales [2003], los bancos «deben notificar los balances, las cuentas de beneficios y otros estados financieros e informes y documentos estadísticos al órgano regulador bancario del Consejo de Estado y al Banco Popular de China».
(160)
La Comisión también solicitó información (por medio de un cuestionario específico, apéndice A) relativa a la estructura del control público en los bancos chinos y la realización de políticas o intereses públicos con respecto a la industria siderúrgica (es decir, junta directiva y junta de accionistas, actas de las reuniones de accionistas/directivos, nacionalidad de los accionistas/directivos, políticas de crédito y evaluación del riesgo con respecto a los préstamos concedidos a los productores exportadores que cooperaron). No obstante, en la respuesta al cuestionario, las autoridades chinas presentaron únicamente un apéndice A con alguna información de carácter general (en su mayoría tomada de las páginas web de los bancos). La mayor parte de la información específica solicitada en el apéndice A no se proporcionó. A algunas de las preguntas, las autoridades chinas respondieron que no disponían de la información solicitada en ese momento y, por lo que respecta a otras, solo proporcionaron información sobre bancos seleccionados (por ejemplo, solo se aportaron los estatutos de ocho bancos). En la carta sobre las deficiencias, la Comisión reiteró su petición y pidió a las autoridades chinas que le proporcionasen toda la información inicialmente solicitada en el cuestionario. En su respuesta a esta carta, las autoridades chinas incluyeron alguna información adicional. No obstante, la respuesta siguió estando muy incompleta y no se proporcionó gran parte de la información solicitada (por ejemplo, el porcentaje de propiedad pública de los bancos estatales, los estatutos de algunos bancos enumerados en el cuestionario o respuestas completas a preguntas del apéndice A).
(161)
En el cuestionario, en la carta sobre las deficiencias y de nuevo durante la visita de inspección in situ, la Comisión solicitó circulares del Banco de la República Popular China (PBOC) sobre la ampliación de la política de tipos de interés de las instituciones financieras (YinFa [2003] n.o 250 y YinFa [2004] n.o 251). La Comisión conoció la existencia de esas circulares en el curso de la investigación previa. Sin embargo, en lugar de proporcionar esas circulares, las autoridades chinas remitieron a la Comisión al sitio web del Banco Popular de China («el BPC») para recabar información sobre la política de tipos de interés de las instituciones financieras. Durante la inspección, se presentaron dos documentos al respecto, pero solo se trataba de impresiones del sitio web. Cabe señalar que en el sitio web del BPC no se podía consultar el contenido íntegro de dichas circulares.
(162)
La Comisión solicitó asimismo la circular del BPC relativa a los cambios del 8 de junio de 2012, que debía presentarse durante la investigación in situ. Las autoridades chinas no aportaron la circular, sino que se limitaron a facilitar información general impresa del sitio web del BPC sobre el ajuste de los tipos de interés de referencia.
(163)
La Comisión también pidió a las autoridades chinas que organizaran reuniones con determinados bancos para comprobar la información relativa a los préstamos preferenciales a la industria de OCS. No obstante, las autoridades chinas no organizaron dichas reuniones y alegaron que no podían intervenir ante los bancos estatales para organizarlas. Cabe señalar asimismo que, en la carta previa a la inspección de 7 de junio de 2012, la Comisión explicó que estaría preparada para iniciar la inspección un día antes y dedicar así más tiempo a la misma, y que las autoridades chinas debían considerar qué bancos estaban mejor situados para proporcionar aclaraciones y explicaciones sobre los préstamos preferenciales. Por ello, la Comisión solicitó a las autoridades chinas que confirmaran la presencia de los bancos antes de la inspección, de forma que el equipo de inspección pudiera hacer los planes necesarios. En su carta de 15 de junio de 2012, las autoridades chinas declararon que seguirían pidiendo a los bancos que cooperaran, pero que no podían obligarles a hacerlo. Al final, no se informó al equipo de la Comisión hasta el primer día de la inspección de que el representante del Banco de la Construcción de China estaría disponible para preguntas y explicaciones. Puesto que la Comisión no había sido informada de ello (a pesar de haberlo pedido expresamente en la carta previa a la inspección), no se le pudieron formular preguntas concretas sobre contratos y condiciones de préstamo, sino solo preguntas de carácter general. En cualquier caso, las declaraciones del representante del Banco de la Construcción de China no se respaldaron con ninguna documentación de apoyo, alegando que todos los documentos solicitados por la Comisión eran confidenciales y de carácter interno.
(164)
Se comunicaron a las autoridades chinas las consecuencias de la falta de cooperación de conformidad con el artículo 28, apartados 1 y 6, del Reglamento de base. Vista esta falta de cooperación, ha sido necesario, además de tener en cuenta documentos pertinentes de las autoridades chinas presentados por otras partes, utilizar la información de fuentes secundarias, incluida la denuncia y la información accesible públicamente, recogida de internet.
c) Conclusiones de la investigación
(165)
La investigación ha establecido que el mercado financiero chino se caracteriza por la intervención de las autoridades porque la mayoría de los bancos son de propiedad estatal. Las autoridades chinas solamente han facilitado información muy limitada respecto a la estructura accionarial/de propiedad de los bancos de China. Sin embargo, tal como se señala más adelante, la Comisión reunió la información disponible a fin de llegar a una conclusión representativa. Al llevar a cabo su análisis sobre si los bancos son entidades que están dotadas de autoridad pública o que la ejercen (organismos públicos), la Comisión también solicitó información relativa no solamente a la propiedad pública de los bancos sino también a otras características como la presencia de las autoridades en la junta directiva, el control de aquellas sobre las actividades, la realización de políticas o intereses públicos y si las entidades fueron creadas o no mediante un estatuto.
(166)
De la información disponible cabe concluir que los bancos de propiedad estatal en China poseen la mayor parte de la cuota de mercado y son agentes de primer orden en el mercado financiero chino. De conformidad con la investigación del Deutsche Bank sobre el sector bancario chino (47), realizada en 2006, la cuota de los bancos estatales puede alcanzar más de 2/3 del mercado chino. Con respecto al mismo tema, el Examen de las políticas comerciales de China elaborado por la OMC señala que «el elevado nivel de propiedad estatal es otra característica notable del sector financiero en China» (48) y «apenas ha habido cambios en la estructura de mercado del sector bancario de China, que está dominado por los bancos estatales» (49). Es oportuno señalar que los cinco grandes bancos de propiedad estatal (el Banco Agrícola, el Banco de China, el Banco de la Construcción de China, el Banco de las Comunicaciones y el Banco Industrial y Comercial) parecen representar a más de la mitad del sector bancario chino (50).
(167)
La Comisión también solicitó información relativa a la estructura del control público en los mencionados bancos y la realización de políticas o intereses públicos con respecto a la industria siderúrgica (es decir, junta directiva y junta de accionistas, actas de las reuniones de accionistas/directivos, nacionalidad de los accionistas/directivos, políticas de crédito y evaluación del riesgo con respecto a los préstamos concedidos a los productores exportadores que cooperaron). No obstante, como se ha señalado en el considerando 160 anterior, las autoridades chinas facilitaron muy poca información a este respecto. Por consiguiente, la Comisión tuvo que utilizar la información disponible. Con arreglo a los datos disponibles, concluyó que los mencionados bancos están bajo control público y ejercen la autoridad pública, de manera que sus acciones pueden ser atribuidas al Estado. Los datos pertinentes utilizados para llegar a las mencionadas conclusiones derivan de la información presentada por las autoridades chinas, los informes anuales de los bancos chinos que fueron presentados por el Gobierno o que estaban a disposición pública, la información obtenida de la investigación de 2006 del Deutsche Bank sobre el sector bancario chino, el Examen de las políticas comerciales de China de la OMC (2010 y 2012), el Informe del Banco Mundial China 2030, la información de los productores exportadores que cooperaron y la existente en la denuncia. Por lo que se refiere a los bancos extranjeros, según fuentes independientes se estima que representan una parte mínima del sector bancario chino, de modo que desempeñan un papel insignificante en la política de préstamos; de acuerdo con la información pertinente al respecto, podrían representar tan solo el 1 % del mercado chino (51). Otras fuentes públicas de información en este ámbito también confirman que los bancos chinos, en particular los grandes bancos comerciales, siguen dependiendo del accionariado estatal y del gobierno para el reaprovisionamiento de capital cuando existe inadecuación del capital a resultas de la expansión del crédito (52).
(168)
Con respecto a los bancos que concedieron préstamos a los productores exportadores que cooperaron, la gran mayoría son bancos estatales. Sobre la base de la información disponible, se ha podido establecer que al menos 14 de los 17 bancos en cuestión son bancos estatales, incluidos los grandes bancos comerciales chinos como el Banco de China, el Banco de la Construcción de China y el Banco Industrial y Comercial de China. Respecto a los restantes bancos estatales considerados, la Comisión solicitó la misma información mencionada anteriormente acerca del control público y la realización de políticas o intereses públicos en lo relativo a la industria siderúrgica. No se facilitó esa información detallada. Por tanto, se concluyó que los bancos están bajo control público y ejercen la autoridad pública, de manera que sus acciones pueden ser atribuidas al Estado. Por este motivo, los bancos comerciales estatales de China deben considerarse organismos públicos.
(169)
Otra señal de participación del Gobierno chino en el mercado financiero chino es el papel desempeñado por el BPC a la hora de establecer los límites específicos sobre la manera en que se establecen y fluctúan los tipos de interés. En efecto, de la investigación se desprende que el BPC dispone de normas específicas que regulan el modo en que fluctúan los tipos de interés en China. De conformidad con la información disponible, estas normas están establecidas en la Circular del BPC sobre las cuestiones relativas al ajuste de los tipos de interés sobre los depósitos y los préstamos-Yinfa (2004) n.o 251 («Circular 251»). Las instituciones financieras han de ofrecer tipos para préstamos dentro de un margen respecto al tipo de interés de referencia establecido por el BPC. En el caso de préstamos de bancos comerciales y de préstamos de entidades de crédito oficial gestionadas comercialmente no existe un límite superior, sino solamente uno inferior. En los casos de cooperativas urbanas de crédito y cooperativas rurales de crédito existen tanto los límites superiores como los inferiores. En el caso de créditos preferenciales y créditos respecto a los que el Consejo de Estado tiene normas específicas los tipos de interés no fluctúan al alza. La Comisión pidió aclaraciones a las autoridades chinas sobre la definición y la redacción de la Circular 251, así como sobre la legislación precedente (Circular del BPC relativa a la ampliación del margen de fluctuación del tipo de interés de las instituciones financieras - YinFa [2003] n.o 250). No obstante, como se describe en los considerandos 161 y 162 anteriores, las autoridades chinas se negaron a proporcionar esas circulares, lo que impidió a la Comisión comprobar su contenido y obtener explicaciones. Dado que las autoridades chinas no facilitaron ninguna información pertinente al respecto que pudiera indicar que la situación había cambiado desde mayo de 2011, cuando la Comisión concluyó su investigación antisubvenciones sobre el papel fino estucado (53), se concluyó que el BPC participa e influye en la fijación de los tipos de interés de los bancos comerciales estatales.
Las autoridades chinas no aportaron ninguna prueba de que la situación observada en la investigación sobre el papel fino estucado hubiera cambiado. Por tanto, sobre la base de los datos disponibles y los demás datos anteriormente citados, se concluyó que la situación, en cuanto a la metodología para determinar los tipos de interés, debería seguir siendo la misma durante todo el periodo de investigación.
(170)
La Comisión también se esforzó por analizar si los bancos comerciales privados de China recibían la encomienda u orden del Gobierno chino de conceder préstamos preferenciales (subvencionados) a los productores de acero revestido de materias orgánicas, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iv), del Reglamento de base.
(171)
De la sección anterior sobre la intervención estatal en el sector bancario (considerandos 165 a 169), resulta claro que el Gobierno chino aplica una política de concesión de préstamos preferenciales al sector del acero revestido de materias orgánicas, ya que los organismos públicos (bancos comerciales estatales) (54) participan en dicha concesión y ocupan un lugar preponderante en el mercado, lo que les permite ofrecer tipos de interés inferiores a los del mercado. Ahora, hay que determinar si esa política es extensiva a los proveedores privados.
(172)
La Ley de bancos comerciales [2003] se aplica del mismo modo a los bancos comerciales estatales y a los bancos comerciales privados. Por ejemplo, el artículo 38 de la citada Ley ordena a todos los bancos comerciales (es decir, también los privados) a «determinar los tipos de interés de conformidad con los límites superior e inferior de tipos de interés fijados por el BPC», y el artículo 34 de la misma Ley ordena a los bancos comerciales a «llevar a cabo sus actividades de préstamo de conformidad con las necesidades de la economía nacional y el desarrollo social y con el espíritu de las políticas industriales del Estado».
(173)
Tampoco distinguen entre bancos comerciales estatales y privados la Orden n.o 35 - Políticas para el desarrollo de la industria siderúrgica, y en particular sus artículos 24 y 25, que limitan la concesión de créditos a las empresas que cumplan las políticas nacionales de desarrollo de la industria siderúrgica.
(174)
Además, las circulares del BPC anteriormente citadas (considerandos 161 y 162) son obligatorias asimismo para los bancos comerciales de propiedad privada.
(175)
Los extractos anteriores de leyes y reglamentos pertinentes para el sector bancario indican que la política del Gobierno chino de conceder préstamos preferenciales a los productores de acero revestido de materias orgánicas se extiende también a los bancos comerciales privados y, de hecho, el Gobierno les ordena «llevar a cabo sus actividades de préstamo de conformidad con las necesidades de la economía nacional y el desarrollo social y con el espíritu de las políticas industriales del Estado» (55).
(176)
La Comisión solicitó a las autoridades chinas información pertinente para valorar cómo llevan a cabo los bancos chinos la evaluación del riesgo de crédito de las empresas de OCS antes de decidir si les conceden o no créditos y determinar las condiciones de los créditos concedidos. En el apéndice A del cuestionario, la Comisión solicitaba información sobre la consideración del riesgo por parte de los bancos en las operaciones de préstamo, la evaluación de la solvencia del solicitante, las primas de riesgo cargadas para distintas empresas/industrias de China por el banco, los factores que tiene en cuenta el banco a la hora de evaluar las solicitudes de crédito, la descripción de las solicitudes de crédito, el proceso de aprobación, etc. Sin embargo, ni las autoridades chinas ni los bancos individuales identificados en el cuestionario proporcionaron dato alguno al respecto. Las autoridades chinas solo dieron respuestas de carácter general, no respaldadas por ningún tipo de prueba de que realmente se llevase a cabo alguna evaluación del riesgo crediticio.
(177)
La Comisión también solicitó a los productores exportadores que cooperaron información similar e intentó confirmarla durante las visitas de inspección in situ a los productores exportadores incluidos en la muestra. Los dos grupos de productores exportadores incluidos en la muestra respondieron que los bancos solicitan determinados documentos y realizan algún tipo de análisis del riesgo crediticio antes de aprobar los préstamos. Sin embargo, no pudieron respaldar sus alegaciones con ninguna prueba. Durante la inspección in situ la Comisión solicitó pruebas de que los bancos hubieran pedido tales documentos o de que las empresas los hubieran proporcionado a los bancos o cualquier otro tipo de informe elaborado por los bancos que acreditara que se había llevado a cabo un análisis del riesgo crediticio. No obstante, los grupos de productores exportadores incluidos en la muestra no fueron capaces de aportar tales pruebas, ni cualesquiera otras pruebas en apoyo de sus alegaciones. También se observa que ninguno de los grupos de productores exportadores incluidos en la muestra ni ninguna empresa individual perteneciente a esos grupos tiene asignada una calificación crediticia.
(178)
La información sobre la evaluación del riesgo crediticio se solicitó de forma reiterada a las partes interesadas, pues se consideraba crucial tener en cuenta, entre otras cosas: i) las conclusiones del informe de 2006 del FMI, en el que se señala que la liberalización del sector bancario en China es incompleta y no se refleja adecuadamente el riesgo crediticio (56), ii) el informe de 2009 del FMI, que subraya la falta de liberalización de los tipos de interés en China (57), iii) el Informe de 2010 del FMI sobre China, que señala que el coste del capital en China es relativamente bajo, la concesión de créditos está determinada en ocasiones por factores no relacionados con los precios y la elevada tasa de ahorro de las empresas se debe en parte al bajo coste de diversos factores de producción (incluidos el capital y el suelo) (58) y iv) el análisis económico de la OCDE de 2010 dedicado a China (59) y el documento de trabajo n.o 747 del Departamento de economía de la OCDE sobre la reforma del sector financiero en China (60), que afirman que la propiedad de las instituciones financieras sigue estando dominada por el Estado, lo que plantea en qué medida las decisiones crediticias de los bancos se basan en consideraciones puramente comerciales, mientras que la función tradicional de los bancos parece ser la de organismos públicos vinculados al Gobierno.
d) Contribución financiera
(179)
Vista la totalidad de las pruebas, se ha llegado a la conclusión de que la gran mayoría de los préstamos a los dos grupos de productores exportadores incluidos en la muestra fueron concedidos por bancos estatales, que se consideran organismos públicos porque están dotados de autoridad pública y desempeñan funciones públicas. Hay una prueba más de que esos bancos ejercen en efecto la autoridad pública, ya que, tal como se explica en el considerando 169, el Estado (es decir, el BPC) interviene claramente en el modo en que los bancos comerciales toman decisiones sobre los tipos de interés de los préstamos que conceden a las empresas chinas. En tales circunstancias, las prácticas crediticias de dichas entidades son directamente atribuibles al gobierno. El hecho de que los bancos ejercen la autoridad pública se ve confirmado asimismo por las disposiciones de la Orden n.o 35 - Políticas para el desarrollo de la industria del hierro y del acero (61) de la CNDR, la Decisión 40 y el artículo 34 de la Ley de bancos comerciales sobre el cumplimiento de las políticas industriales del Gobierno. También existe un gran número de indicios, apoyados por estudios e informes objetivos, de que sigue existiendo una gran parte de intervención pública en el sistema financiero chino, como ya se explicó en el considerando 178 anterior. Por último, las autoridades chinas no proporcionaron información que permitiera comprender mejor la relación de los bancos estatales con el Gobierno, como se explica en los considerandos 159 a 164.
Por tanto, en el caso de los préstamos concedidos por bancos comerciales en China, la Comisión concluye que existe una ayuda financiera para los productores de OCS en forma de transferencia directa de fondos del gobierno en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. Además, los mismos datos indican que los bancos estatales (al igual que los privados) reciben una encomienda u orden del Gobierno, lo que significa que existe una contribución financiera en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso iv), del Reglamento de base.
(180)
A la vista del análisis de los considerandos 170 a 175, también se ha determinado que los bancos privados reciben del Gobierno chino la encomienda u orden de conceder préstamos a los productores de OCS y que existe una contribución financiera en el sentido del artículo 3, apartado 1), letra a), incisos i) y (iv) del Reglamento de base.
e) Beneficio
(181)
Existe un beneficio con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, y el artículo 6, letra b), del Reglamento de base, en la medida en que los préstamos oficiales se conceden en condiciones más favorables que las que podría obtener realmente el prestatario en el mercado. Puesto que ha quedado establecido que los créditos no públicos en China no brindan un valor de referencia adecuado de mercado (pues los bancos privados reciben encomiendas u órdenes del Gobierno chino), dicho valor de referencia se ha calculado empleando el método descrito en los considerandos 191 y 192.
f) Especificidad
(182)
La industria siderúrgica pertenece a la categoría fomentada con arreglo a la Decisión n.o 40. La Decisión n.o 40 es una Orden del Consejo de Estado, que es el más alto órgano administrativo de la RPC y en este sentido la decisión es jurídicamente vinculante para los organismos públicos y los operadores económicos. La Decisión clasifica los sectores industriales en «proyectos fomentados, restringidos y eliminados». Esta disposición constituye una directriz sobre política industrial que, junto con el Repertorio, muestra que el Gobierno chino mantiene una política para fomentar y apoyar a grupos de empresas e industrias como la industria siderúrgica/OCS, clasificada por el Repertorio como una «industria fomentada». Con respecto al número de industrias clasificadas como «fomentadas» cabe observar que representan únicamente una parte de la economía china. Además, solamente se otorga el estatuto de «fomentadas» a determinadas actividades dentro de esos sectores fomentados. La Decisión n.o 40 también establece en su artículo 17 que los «proyectos de inversión fomentados» se beneficiarán de privilegios e incentivos específicos, entre otras cosas, de ayuda financiera. Por otra parte, en lo referente a los «proyectos restringidos y eliminados», la Decisión n.o 40 faculta a las autoridades estatales a intervenir directamente para regular el mercado. De hecho, los artículos 18 y 19 establecen que las autoridades pertinentes dejen de conceder préstamos a estos proyectos. De cuanto precede se desprende que la Decisión n.o 40 prevé normas vinculantes para todas las instituciones económicas en forma de directrices sobre la promoción y el apoyo a las industrias fomentadas, una de las cuales es la industria de OCS.
(183)
Por otra parte, la Orden n.o 35 de la CNDR - Políticas para el desarrollo de la industria siderúrgica, en particular sus artículos 24 y 25, limita la concesión de créditos únicamente a las empresas siderúrgicas que cumplan plenamente las políticas de desarrollo de dicha industria.
(184)
El denunciante también aportó pruebas de que algunos otros planes y documentos públicos fomentan y ordenan el apoyo financiero a la industria siderúrgica en general y también en determinadas regiones geográficas de China (62) (63).
(185)
Habida cuenta de todo lo anterior, resulta evidente que las autoridades solo permiten a las instituciones financieras conceder préstamos preferenciales a un número limitado de industrias/empresas que se ajustan a las políticas de desarrollo del Gobierno chino. Sobre la base de los elementos que obran en el expediente y a falta de cooperación de las autoridades chinas en este asunto, se concluye que las subvenciones en forma de préstamos preferenciales no son de disposición general y, por tanto, son específicas en el sentido del artículo 4, apartado 2), letra a), del Reglamento de base. Además, ninguna de las partes interesadas presentó pruebas que indicaran que la subvención se había basado en criterios o condiciones objetivos, de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base.
(186)
La investigación demostró que los dos grupos de productores exportadores incluidos en la muestra se beneficiaron de préstamos preferenciales en el periodo de investigación.
g) Conclusión
(187)
Teniendo en cuenta todo lo expuesto, la financiación de la industria siderúrgica debe considerarse como una subvención.
(188)
En vista de la existencia de una contribución financiera, de un beneficio para los productores exportadores y de la especificidad, se considera que esta subvención está sujeta a medidas compensatorias.
h) Cálculo del importe de la subvención
(189)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. De conformidad con el artículo 6, letra b), del Reglamento de base, el beneficio en favor de los prestatarios se considerará como la diferencia entre la cantidad que paga por el préstamo de los poderes públicos la empresa que lo recibe y la que pagaría por un préstamo comercial comparable que pudiera obtener en el mercado.
(190)
Tal como se explicó anteriormente (considerandos 165 a 178), dado que los préstamos concedidos por los bancos chinos reflejan una importante intervención del Gobierno en el sector bancario, y no los tipos que cabría esperar en un auténtico mercado, se ha elaborado una referencia de mercado utilizando el método que se describe más adelante. Además, debido a la falta de cooperación de las autoridades chinas, la Comisión también se ha basado en los datos disponibles a fin de establecer un tipo de interés de referencia adecuado.
(191)
Para elaborar una referencia adecuada, parece razonable aplicar los tipos de interés chinos ajustados para reflejar el riesgo normal del mercado. En efecto, en un contexto en que la situación financiera actual de los exportadores se ha establecido sobre un mercado distorsionado y no existe información fiable de los bancos chinos sobre la medida del riesgo y la determinación de la calificación de solvencia, es preciso no aceptar tal cual la apariencia de fiabilidad de los exportadores chinos, sino que debe aplicarse un recargo para tener en cuenta las potenciales repercusiones de las distorsiones del mercado chino sobre su situación financiera.
(192)
Respecto a lo anterior, tal como se explica en los considerandos 160, 163 y 164, se pidió tanto a las autoridades chinas como a los productores exportadores que cooperaron que facilitaran información sobre las políticas de préstamo de los bancos chinos y la manera en que se atribuían los préstamos a los productores exportadores. Las partes no proporcionaron esa información, a pesar de que se les solicitó reiteradamente, y denegaron el acceso a los bancos estatales. Por consiguiente, vista la falta de cooperación y la totalidad de los datos disponibles, y de conformidad con las disposiciones del artículo 28, apartado 6, del Reglamento de base, resulta apropiado considerar que a todas las empresas de China solo se les podría otorgar el grado más elevado de los bonos que no pertenecen a la categoría de inversión (que es el grado BB en Bloomberg) y aplicar la prima adecuada que puede esperarse sobre los bonos emitidos por las empresas que tienen esta calificación al tipo de préstamo estándar del Banco Popular de China. El beneficio de los productores exportadores se ha calculado teniendo en cuenta el diferencial de tipo de interés, expresado como un porcentaje, multiplicado por el saldo vivo del préstamo, es decir, el interés no pagado durante el PI. A continuación, esta cuantía se ha repartido sobre el volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron.
(193)
El tipo de subvención establecido con respecto a este régimen durante el PI para los productores exportadores incluidos en la muestra equivale al 0,25 % para el grupo de empresas Huandong y al 0,89 % para el grupo Panhua.
(194)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,58 %.
(195)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija al tipo más alto de subvención establecido para este régimen para una entidad relacionada con una de las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 0,97 %.
3.3.3. PROGRAMAS DE PARTICIPACIÓN EN EL CAPITAL SOCIAL
(196)
En la denuncia se detallan varios supuestos programas de subvención en materia de capital social, en relación con productores exportadores no incluidos en la muestra y que no cooperaron en la investigación. La Comisión pidió a las autoridades chinas que facilitaran información sobre esos programas en el cuestionario inicial y en los complementarios, y con posterioridad les brindó muchas oportunidades de aportar respuestas al respecto. Las autoridades chinas manifestaron que solo proporcionarían respuestas sobre los supuestos programas de subvención para los dos productores exportadores incluidos en la muestra y mantuvieron esa posición durante todo el procedimiento.
(197)
La importante falta de cooperación en este procedimiento impidió a la Comisión obtener información y pruebas sobre los programas mencionados en la denuncia. La Comisión comprobó que los productores exportadores incluidos en la muestra no utilizaron esos programas. Por tanto, la Comisión debía determinar la existencia de los programas de subvención y establecer el derecho residual con respecto a todos los demás programas para los que las autoridades chinas no presentaron información y que no estaban disponibles para los productores exportadores incluidos en la muestra o no habían sido utilizados por ellos, sobre la base de los datos disponibles en el expediente de conformidad con lo dispuesto en el artículo 28, apartado 1, del Reglamento de base.
3.3.3.1. Intercambio de deuda por obligaciones
a) Descripción
(198)
La denuncia contenía pruebas de que en el año 2000 varios productores de acero habían participado en intercambios de deuda por obligaciones por un total combinado de deudas de 62 500 millones RMB. Se alegaba que las deudas pendientes de los productores estatales de acero en bancos comerciales estatales se habían cancelado a cambio de obligaciones mediante la participación de cuatro empresas de gestión de activos chinas («EGA»), sin tener en cuenta consideraciones de mercado. La denuncia afirmaba asimismo que las EGA se habían creado específicamente para eliminar un gran volumen préstamos no productivos en industrias clave, incluido el sector siderúrgico, y reestructurar la deuda de las empresas estatales, entre otras cosas mediante intercambios de deuda por obligaciones. Dado que las autoridades chinas no proporcionaron información alguna sobre este programa, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información disponible en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base (véanse los considerandos 33 - 35 anteriores). Por la misma razón, se aplicó el artículo 28 del Reglamento de base con respecto a los programas de aportaciones de capital e impago de dividendos descritos en los considerandos 204 - 215 siguientes.
b) Conclusiones de la investigación
(199)
Las conclusiones sobre este programa se han basado en la información contenida en la denuncia. El intercambio de deuda por obligaciones constituye una contribución financiera en la forma de una aportación de capital y/o préstamo en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base, o en la forma de una condonación de ingresos resultante de la cancelación y no reembolso de la deuda, en el sentido del artículo 3, apartado 1), letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Esta contribución financiera fue concedida por el Gobierno a través de los organismos públicos que intervinieron en estas transacciones, es decir, las cuatro EGA y varios bancos comerciales estatales (véase el considerando 168 anterior). A falta de cualquier tipo de cooperación por parte de las autoridades chinas, las pruebas que obran en el expediente demuestran que las EGA son organismos públicos, ya que fueron creadas específicamente por el Gobierno chino para eliminar un gran volumen de préstamos no productivos en industrias clave, incluido el sector siderúrgico, y reestructurar la deuda de las empresas estatales. En consecuencia, se considera que ejercen la autoridad pública.
(200)
Además, el denunciante ha proporcionado pruebas prima facie de que esta ingente operación de cancelación de deuda no estuvo sujeta a las consideraciones comerciales normales, ya que el Gobierno chino no llevó a cabo ninguna evaluación, que un inversor privado normal habría efectuado, sobre la tasa de rendimiento que razonablemente cabía esperar de estas permutas de obligaciones con el tiempo. Al contrario, el denunciante alegó que el Gobierno chino intercambió grandes cantidades de deuda por obligaciones con el objetivo de reducir el coeficiente de pasivo-activo de los productores de acero a fin de aumentar su competitividad sin tener en cuenta las consideraciones comerciales que un inversor privado sí tendría. La Comisión, tras analizar detenidamente la información contenida en la denuncia y a falta de cualquier otra información en el expediente, ha concluido que las medidas consideradas confieren un beneficio en el sentido del artículo 6, letra a), del Reglamento de base.
(201)
La subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, del Reglamento de base, ya que se limita exclusivamente a entidades seleccionadas en las que participa el Estado, y la concesión de la financiación es discrecional, sin que se aplique ningún criterio objetivo. Se ha concluido, por tanto, que este programa constituye una subvención sujeta a medidas compensatorias para los productores exportadores del producto afectado.
c) Cálculo del importe de la subvención
(202)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. El beneficio otorgado a los beneficiarios es de carácter no recurrente y se considera que asciende al importe total de la deuda intercambiada por obligaciones, es decir, el importe de la deuda condonada. A falta de más información para evaluar este beneficio concedido por las autoridades chinas, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en la denuncia. De conformidad con el artículo 7, apartado 3, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al periodo de investigación teniendo en cuenta el periodo de amortización normal de los activos de las empresas beneficiarias. El importe se ajustó mediante la suma de los intereses correspondientes a dicho periodo para reflejar el valor del beneficio a lo largo del tiempo y, de ese modo, establecer el beneficio completo otorgado por este régimen a los receptores. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe de la subvención se asignó al nivel de producción del producto afectado durante el periodo de investigación, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(203)
El tipo de subvención así obtenido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,05 %. No fue preciso calcular el tipo de subvención para los productores incluidos en la muestra y otros productores que cooperaron por las razones expuestas en los considerandos 196 y 197.
3.3.3.2. Aportaciones de capital
a) Descripción
(204)
El denunciante alega que el Gobierno chino ha proporcionado durante años sustanciales cantidades de dinero a los productores de acero a través de aportaciones de capital. Según la denuncia, el Gobierno chino (por mediación de diversas entidades estatales) adquirió acciones en empresas en las que ya era accionista principal sin adquirir derechos adicionales. La denuncia también contiene información detallada sobre transacciones específicas en las que participaron organismos controlados por el Estado, incluidos China International Capital Corporation (CICC) y la SASAC.
b) Conclusiones de la investigación
(205)
Dado que las autoridades chinas no proporcionaron información alguna sobre este programa (véanse los considerandos 196 y 197), las conclusiones al respecto se han basado en la información contenida en la denuncia, con el respaldo de fuentes adecuadas. Las aportaciones de capital constituyen una transferencia directa de fondos en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. Esas contribuciones financieras fueron aportadas por el Gobierno a través de los organismos públicos participantes en dichas transacciones, entre otros CICC y SASAC. La denuncia contiene pruebas concretas de una aportación de capital a un productor estatal de acero en la que CICC actuó como asegurador principal y gestor de la emisión de acciones. Según la información contenida en la denuncia, CICC es propiedad del Estado en un 51 % y está controlada en última instancia por la SASAC, que, en las transacciones concretas documentadas en la denuncia, también actuó como entidad pública de control del productor estatal de acero (para el análisis de las funciones de la SASAC véanse los considerandos 64 a 66 anteriores). Por tanto, esas transacciones fueron llevadas a cabo por el Gobierno chino a través de organismos públicos en el sentido del artículo 2, letra b), del Reglamento de base y de la jurisprudencia pertinente de la OMC.
(206)
Se considera que esas aportaciones de capital confieren un beneficio a las empresas beneficiarias en el sentido del artículo 6, letra a), del Reglamento de base ya que son incompatibles con la práctica habitual de inversión de los inversores privados. La incompatibilidad de esas aportaciones de capital con la práctica de los inversores privados se acredita con detalle en la denuncia. En relación con estas transacciones concretas, la denuncia demuestra, en primer lugar, que el productor estatal de acero pagó un precio sobrevaluado por su parte de la nueva emisión de acciones, no acorde con unas condiciones de mercado justas, y en segundo lugar, que los fondos obtenidos se utilizaron para adquirir activos estatales e inversiones en capital a precios inferiores a los del mercado. La denuncia también demuestra que el Gobierno chino pagó el mismo precio que otros inversores, a pesar de que sus acciones tenían menos valor, pues conferían distintos derechos y perspectivas que las acciones vendidas a otros accionistas.
(207)
Estas subvenciones son específicas en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra c), del Reglamento de base porque se ofrecieron a un número limitado de entidades seleccionadas en las que tenía participación el Gobierno. Se ha concluido, por tanto, que este programa constituye una subvención sujeta a medidas compensatorias para los productores exportadores del producto considerado.
c) Cálculo del importe de la subvención
(208)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio otorgado a los destinatarios es el importe de las aportaciones de capital. A falta de más información para evaluar este beneficio aportada por las autoridades chinas, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en la denuncia. De conformidad con el artículo 7, apartado 3, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al periodo de investigación teniendo en cuenta el periodo de amortización normal de los activos de las empresas beneficiarias. El importe se ajustó mediante la suma de los intereses correspondientes a dicho período para reflejar el valor del beneficio a lo largo del tiempo y, de ese modo, establecer el beneficio completo de este régimen para los receptores. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe de la subvención se asignó al nivel total de producción de los beneficiarios durante el periodo de investigación como denominador adecuado, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(209)
El tipo de subvención así obtenido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,08 %. No fue preciso calcular el tipo de subvención para los productores incluidos en la muestra y otros productores que cooperaron por las razones expuestas en los considerandos 196 y 197.
3.3.3.3. Dividendos no pagados
a) Descripción
(210)
La denuncia alegaba que, de acuerdo con la política del Gobierno chino, las empresas estatales, incluidas las empresas siderúrgicas que producen OCS, no tienen que pagar dividendos al Gobierno como propietario, ni siquiera cuando obtienen beneficios. Como resultado, los productores estatales de acero pueden financiar inversiones masivas mediante la retención de los beneficios no distribuidos como dividendos.
b) Conclusiones de la investigación
(211)
Dado que las autoridades chinas no proporcionaron ninguna información sobre las distribuciones de dividendos de los productores estatales de acero (véanse los considerandos 196 y 197 anteriores), las conclusiones sobre este programa se han basado en la información contenida en la denuncia, respaldada por fuentes adecuadas. El impago de dividendos debe considerarse una subvención encubierta en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base o una condonación de ingresos con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base, ya que el Gobierno chino no cobra los dividendos que normalmente se pagan a los inversores privados por sus acciones. Estas subvenciones encubiertas fueron concedidas por el Gobierno a través de la entidad que posee directamente las acciones en las empresas estatales productoras de acero, en principio la SASAC. El análisis sobre la SASAC demuestra que ejerce funciones públicas (véanse detalles en los considerandos 64 a 66 anteriores).
(212)
La cantidad total de dividendos impagados se considera que confiere a los productores estatales de acero receptores un beneficio en el sentido del artículo 6, letra a), del Reglamento de base, ya que es incompatible con la práctica habitual de inversión de los inversores privados, que normalmente requieren distribuciones de dividendos vinculadas a sus participaciones. Para las empresas estatales poseídas en parte por inversores privados, el importe de los beneficios equivale al importe de los dividendos distribuidos no pagados sobre una base proporcional.
(213)
Estas subvenciones son específicas con arreglo al artículo 4, apartado 2, del Reglamento de base, porque se concedieron a un número limitado de entidades seleccionadas en las que tenía participación el Gobierno. Se ha concluido, por tanto, que este programa constituye una subvención sujeta a medidas compensatorias para los productores exportadores del producto considerado.
c) Cálculo del importe de la subvención
(214)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio otorgado a los destinatarios es el importe de los dividendos no pagados. A falta de cualquier otra información aportada por las autoridades chinas para la evaluación de este beneficio, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información financiera públicamente disponible sobre los receptores. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al volumen de negocios total de los beneficiarios durante el periodo de investigación, como denominador apropiado, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(215)
El tipo de subvención así obtenido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 1,36 %. No fue preciso calcular el tipo de subvención para los productores incluidos en la muestra y otros productores que cooperaron por las razones expuestas en los considerandos 196 y 197.
3.3.4. PROGRAMAS SOBRE EL IMPUESTO DE SOCIEDADES Y OTROS IMPUESTOS DIRECTOS
3.3.4.1. Políticas fiscales para la deducción de los gastos de investigación y desarrollo (I+D)
(216)
Este régimen proporciona un beneficio a las empresas que introducen nuevas tecnologías, nuevos productos o nuevas técnicas en su producción. Las empresas admisibles para esta subvención pueden reducir del impuesto de sociedades un 50 % de los gastos reales de los proyectos aprobados.
(217)
Cabe señalar que, aunque las autoridades chinas limitaron su respuesta al cuestionario y la carta sobre las deficiencias a los regímenes utilizados por las empresas incluidas en la muestra, no facilitaron información alguna sobre este programa, a pesar de que una de las empresas incluidas en la muestra notificó beneficios en virtud de este régimen en su respuesta al cuestionario. Cuando se les requirió de nuevo durante la inspección in situ que proporcionaran la información necesaria, las autoridades chinas dieron una respuesta complementaria parcial en relación con este programa. A pesar de la tardía presentación de esa información, el equipo de inspección pidió aclaraciones sobre una serie de cuestiones (véase el considerando 219 más adelante), pero no se le proporcionaron. En consecuencia, la Comisión ha tenido que basar sus conclusiones en los mejores datos disponibles.
a) Base jurídica
(218)
Este régimen confiere un trato fiscal preferente en virtud del artículo 30, apartado 1, de la Ley del impuesto de sociedades de la RPC (Orden n.o 63 del Presidente de la República Popular China, en vigor desde el 1 de enero de 2008), el artículo 95 de los Reglamentos de aplicación de la Ley del impuesto de sociedades de la RPC (Decreto n.o 512 del Consejo de Estado de la RPC) y la Guía de sectores clave (Notificación n.o 6, 2007). Las autoridades chinas no aportaron al procedimiento ni el Decreto n.o 512 ni la Notificación n.o 6.
b) Beneficiarios del régimen
(219)
Como se ha indicado anteriormente, las autoridades chinas no proporcionaron ninguna información relevante sobre este régimen en respuesta al cuestionario ni a la carta sobre las deficiencias. En el documento presentado durante la inspección in situ, las autoridades chinas declararon que solo podían computarse en la renta imponible a efectos de deducción «los gastos de investigación y desarrollo incurridos por las empresas para el desarrollo de nuevas tecnologías, nuevos productos y nuevas destrezas». No obstante, las autoridades chinas no desarrollaron el significado de los términos «nuevas tecnologías», «nuevos productos» y «nuevas destrezas». La Comisión también se esforzó por encontrar el significado exacto de esos términos durante la inspección a Zhejiang Huadong, pero la empresa no pudo dar ninguna explicación concreta y respondió que solo se trataba de términos generales.
(220)
Sin embargo, en la investigación sobre el papel fino estucado, se estableció que solo podían disfrutar de este régimen los proyectos de I+D de las empresas de los sectores de alta tecnología y tecnologías innovadoras que reciben un apoyo básico del Estado, así como los proyectos enumerados en la Guía de los sectores clave de industrialización de alta tecnología con arreglo a la actual prioridad de desarrollo promulgada por la CNDR (64). Dado que en el procedimiento no se aportó ninguna información nueva que pudiera refutar esta conclusión, se concluyó que el régimen no es de disposición general, ya que solo son admisibles industrias/empresas/proyectos seleccionados.
c) Aplicación práctica
(221)
Con arreglo a la respuesta de las autoridades chinas, las empresas que desean solicitar esta desgravación fiscal deben presentar su declaración del impuesto de sociedades y «otros documentos pertinentes» a la autoridad fiscal, sin especificar cuáles son esos otros documentos. En la investigación sobre el papel fino estucado, se estableció que cualquier empresa que tenga intención de solicitar acogerse a este régimen debe comunicar la información detallada sobre los proyectos de I+D a su respectiva Oficina local de Ciencia y Tecnología y que solo tras el correspondiente examen, los servicios fiscales emiten el dictamen de aprobación. Una vez aprobada la solicitud, el importe sometido al impuesto de sociedades se reduce en un 50 % de los gastos reales en el marco de los proyectos aprobados (65).
d) Conclusiones de la investigación
(222)
Este régimen fue utilizado por uno de los productores exportadores que cooperaron, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd durante el periodo de investigación. Debido a la falta de cooperación de las autoridades chinas y a su tardía e incompleta respuesta sobre este régimen, no fue posible determinar el procedimiento de aplicación y aprobación que deben seguir las empresas beneficiarias de este régimen. Como se ha indicado anteriormente, la Comisión tuvo que basarse en parte en los hechos establecidos en la investigación sobre el papel fino estucado.
e) Conclusión
(223)
Este régimen debe considerarse una subvención a efectos del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, ya que se trata de una condonación de ingresos públicos, lo cual supone un beneficio para las empresas beneficiarias.
(224)
Se solicitó a las autoridades chinas información sobre los criterios de elegibilidad para poder beneficiarse de este régimen, así como sobre el uso de la subvención, a fin de determinar en qué medida el acceso a la misma está restringido a determinadas empresas y si es específica con arreglo al artículo 4 del Reglamento de base. Las autoridades chinas no proporcionaron esta información en su respuesta al cuestionario ni a la carta sobre las deficiencias. Además, la información presentada a este respecto durante la visita de inspección in situ parece incompleta, a la vista de los resultados obtenidos en relación con la utilización del mismo régimen por las empresas en la investigación sobre el papel fino estucado. La Comisión, teniendo presente el criterio del artículo 4, apartado 5, del Reglamento de base, de que las determinaciones de especificidad deben estar «claramente basadas» en la existencia real de pruebas, se vio obligada a fundamentar sus conclusiones en los datos disponibles, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 28 de dicho Reglamento. Los mejores datos disponibles incluyen los resultados de la investigación sobre el papel fino estucado.
(225)
El régimen es específico con arreglo a lo establecido en el artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, dado que la legislación en virtud de la cual actúa la autoridad otorgante limita explícitamente el acceso a este régimen tan solo a determinadas empresas e industrias clasificadas como fomentadas, como las pertenecientes a la industria de OCS. Además, no parece haber criterios objetivos para limitar la elegibilidad ni pruebas concluyentes para establecer que la elegibilidad es automática de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base. Cabe señalar que la falta de cooperación de las autoridades chinas no permite a la Comisión determinar la existencia de tales criterios objetivos.
(226)
De conformidad con todo lo antedicho, debe considerarse que esta subvención está sujeta a medidas compensatorias.
f) Cálculo del importe de la subvención
(227)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio obtenido por los beneficiarios es el importe del impuesto total a pagar de acuerdo con el tipo de interés normal, previa deducción de las cuantías ya pagadas teniendo en cuenta la deducción adicional del 50 % de los gastos reales en I+D para los proyectos aprobados. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe de la subvención (numerador) se asignó al volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron durante el PI, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(228)
Uno de los productores exportadores incluidos en la muestra que cooperaron, el grupo de empresas Huadong, se benefició del presente régimen. El tipo de la subvención calculado para el grupo Huadong es del 0,19 %.
(229)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,09 %.
(230)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija en el tipo más alto de subvención establecido para este régimen para las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 0,19 %.
3.3.4.2. Desgravaciones fiscales para las regiones centrales y occidentales
(231)
Este régimen otorga un beneficio a las empresas situadas en las regiones centrales y occidentales. Las empresas elegibles están sujetas a un tipo impositivo preferencial del 15 % en lugar del tipo normal del 25 % aplicable en China.
(232)
Se pidió a las autoridades chinas que proporcionaran información sobre este régimen en el cuestionario, en la carta sobre las deficiencias y de nuevo durante la visita de inspección in situ. En sus respuestas al cuestionario y a la carta sobre las deficiencias, no respondieron a ninguna de las preguntas y declararon que este régimen ya no estaba en vigor, pues había expirado el 31 de diciembre de 2010, y también que ninguna de las empresas incluidas en la muestra se habían beneficiado de dicho régimen durante el periodo de investigación. Sin embargo, estas afirmaciones contradicen las respuestas de uno de los productores exportadores (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) y las pruebas reunidas durante la visita de inspección in situ a esta empresa.
a) Base jurídica
(233)
Este régimen está previsto como trato fiscal preferente en la Comunicación sobre políticas fiscales favorables para el desarrollo de las regiones occidentales (emitida por el Ministerio de Hacienda, la Oficina General de Impuestos y la Oficina General de Aduanas, en vigor desde el 1 de enero de 2001), que fue actualizada por la Comunicación sobre la ulterior aplicación a las políticas fiscales de la estrategia de desarrollo occidental (emitida por el Ministerio de Hacienda, la Oficina General de Impuestos y la Oficina General de Aduanas, en vigor desde el 1 de enero de 2011), por la que se amplía el periodo de validez de este régimen hasta el 31 de diciembre de 2020.
b) Beneficiarios del régimen
(234)
Cabe señalar asimismo que las autoridades chinas no respondieron a ninguna de las preguntas sobre este régimen formuladas en el cuestionario, la carta sobre las deficiencias o durante la visita de inspección in situ. Sin embargo, según la Comunicación sobre políticas fiscales favorables para desarrollo de la región occidental, este trato fiscal preferente está disponible para las empresas fomentadas de la región occidental (por fomentadas se entienden las empresas con un gran volumen de negocios que represente el 70 % o más de los ingresos totales, tal como se indica en el Repertorio de industrias, productos y tecnologías fomentados por el Estado). Durante la inspección in situ a Chongqing Wanda, la empresa confirmó que se le aplicaba el tipo impositivo preferencial por pertenecer a la categoría de industrias fomentadas de la región occidental y central.
c) Aplicación práctica
(235)
Ni las autoridades chinas, ni Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd facilitaron información sobre el funcionamiento y la gestión de este programa. Según la Circular del Consejo de Estado sobre varias políticas para el desarrollo de las extensas regiones orientales de China, es necesaria la aprobación de los gobiernos del pueblo a escala provincial para obtener esta reducción del tipo impositivo normal del 25 % al tipo preferencial del 15 %. En la declaración anual del impuesto de sociedades de la empresa, la cantidad deducida (exenta) figura en el punto 28 - impuesto deducido.
d) Conclusiones de la investigación
(236)
Este régimen fue utilizado por uno de los productores exportadores que cooperaron, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, durante el periodo de investigación. Debido a la falta de cooperación de las autoridades chinas, es difícil discernir el procedimiento de solicitud y aprobación que deben seguir las empresas que se benefician de este régimen. La Comisión tuvo que sacar sus propias conclusiones de los documentos presentados, que constituyen la base jurídica de este régimen, sin contar con explicaciones de las autoridades chinas.
e) Conclusión
(237)
Este régimen debe considerarse una subvención a efectos del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, ya que se trata de una condonación de ingresos públicos, lo cual supone un beneficio para las empresas beneficiarias.
(238)
Se solicitó a las autoridades chinas información sobre los criterios de elegibilidad para poder beneficiarse de este régimen, así como sobre el uso de la subvención, a fin de determinar en qué medida el acceso a la misma está restringido a determinadas empresas y si es específica con arreglo al artículo 4 del Reglamento de base. Las autoridades chinas no facilitaron dicha información. La Comisión, teniendo presente el criterio del artículo 4, apartado 5, del Reglamento de base, de que las determinaciones de especificidad deben estar «claramente basadas» en la existencia real de pruebas, se vio obligada a fundamentar sus conclusiones en los datos disponibles, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 28 de dicho Reglamento.
(239)
El régimen es específico con arreglo a lo establecido en el artículo 4, apartado 2, letra a) y apartado 3, del Reglamento de base, dado que la legislación en virtud de la cual actúa la autoridad otorgante limita explícitamente el acceso a este régimen tan solo a determinadas empresas e industrias clasificadas como fomentadas, como las pertenecientes a la industria de OCS y además establecidas en determinadas regiones de China. Además, no parece haber criterios objetivos para limitar la elegibilidad ni pruebas concluyentes para establecer que la elegibilidad es automática de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base. Cabe señalar que la falta de cooperación de las autoridades chinas no permite a la Comisión determinar la existencia de tales criterios objetivos.
(240)
De conformidad con todo lo antedicho, debe considerarse que esta subvención está sujeta a medidas compensatorias.
f) Cálculo del importe de la subvención
(241)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en términos del beneficio obtenido por el beneficiario constatado durante el PI. Se considera que el beneficio obtenido por el beneficiario es el importe del impuesto total a pagar de conformidad con el tipo impositivo normal, tras deducir el importe de impuestos pagado con el tipo impositivo preferencial. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el mencionado importe de la subvención (numerador) se asignó al volumen de negocios total de los productores exportadores que cooperaron durante el PI, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(242)
El tipo de subvención calculado para el grupo Panhua Group es del 0,03 %.
(243)
El tipo de subvención medio ponderado para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra es del 0,02 %.
(244)
Dado el bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención para todas las empresas que no cooperaron se fija al tipo más alto de subvención establecido para este régimen para una entidad relacionada con una de las empresas incluidas en la muestra y que cooperaron, es decir, el 0,04 %.
3.3.5. OTROS PROGRAMAS RELACIONADOS CON EL IMPUESTO DE SOCIEDADES PARA LOS QUE LAS AUTORIDADES CHINAS NO PROPORCIONARON RESPUESTAS O DIERON RESPUESTAS INSUFICIENTES
(245)
En la denuncia se detallan varios supuestos programas de ayuda en relación con productores exportadores no incluidos en la muestra y que no cooperaron en la investigación. La Comisión pidió a las autoridades chinas que facilitaran información sobre esos programas en el cuestionario original y en los complementarios, y con posterioridad les brindó muchas oportunidades de aportar respuestas al respecto. Las autoridades chinas manifestaron que solo proporcionarían respuestas sobre los supuestos programas de ayuda en lo que se refiere a los dos productores exportadores incluidos en la muestra, y mantuvieron esa posición durante todo el procedimiento. No obstante, con respecto a algunos de esos programas, las autoridades chinas presentaron información y pruebas que demuestran que durante el periodo de investigación ya habían concluido y no estaban en vigor. La Comisión tuvo en cuenta las pruebas aportadas por las autoridades chinas en sus conclusiones.
(246)
Para todos los demás programas, las autoridades chinas no presentaron ninguna información o prueba. La importante falta de cooperación en este procedimiento impidió a la Comisión obtener información y pruebas sobre los programas incluidos en la denuncia por los productores exportadores. La Comisión comprobó que los productores exportadores incluidos en la muestra no eran elegibles para estos programas o no los habían utilizado (principalmente por tratarse de empresas privadas o que se encontraban fuera del ámbito de aplicación del programa, o por ser de dimensiones relativamente pequeñas). Por tanto, la Comisión debía determinar la existencia de este programa y establecer el derecho residual con respecto a todos los demás programas para los que las autoridades chinas no presentaron información y que no estaban disponibles para los productores exportadores incluidos en la muestra o no habían sido utilizados por ellos sobre la base de los datos disponibles en el expediente de conformidad con lo dispuesto en el artículo 28, apartado 1, del Reglamento de base.
3.3.5.1. Crédito fiscal por el impuesto de sociedades para la compra de equipos de producción de fabricación nacional
a) Descripción
(247)
Este programa permite a una empresa reclamar créditos fiscales por la compra de equipos nacionales si el proyecto es coherente con las políticas industriales del Gobierno chino. Es posible aplicar un crédito fiscal de hasta el 40 % del coste de compra de equipos nacionales al incremento adicional de la deuda fiscal del año anterior.
b) Base jurídica
(248)
La base jurídica de este programa son las Medidas provisionales en materia de crédito fiscal por el impuesto de sociedades para las inversiones en equipos de fabricación nacional destinados a proyectos de renovación tecnológica, de 1 de julio de 1999, y la Comunicación de la Administración Fiscal del Estado sobre el cese de la aplicación de la deducción del impuesto de sociedades y la política de exención de las inversiones empresariales en adquisición de equipos de fabricación nacional, n.o 52 [2008] de la Administración Fiscal del Estado, en vigor desde el 1 de enero de 2008.
c) Falta de cooperación
(249)
Las autoridades chinas respondieron que este programa había concluido en enero de 2008, de conformidad con la citada Comunicación n.o 52, y que no tenían conocimiento de que lo hubiera sustituido ningún otro programa. La Comisión pidió a las autoridades chinas que facilitaran información adicional, en particular detalles del calendario previsto para la eliminación progresiva de los beneficios. Las autoridades chinas no facilitaron esa información y limitaron su respuesta a los beneficios reales devengados a todos los productores de OCS mediante mera referencia a las respuestas al cuestionario de los productores incluidos en la muestra. La Comisión ya ha explicado los motivos por los que se solicitó a las autoridades chinas que facilitaran información sobre todos los productores de OCS y no solo sobre los incluidos en la muestra (véanse los considerandos 34 y 35 anteriores). Además, las autoridades chinas tampoco facilitaron información sobre los productores incluidos en la muestra, sino que se limitaron a remitir a sus respuestas. La Comisión considera que ello no basta para acreditar la conclusión del programa, y que serían necesarias pruebas adicionales de la eliminación gradual de los beneficios reales en el marco del programa y de posibles programas de sustitución. Por lo que respecta a este programa, un beneficio fiscal (es decir, un crédito fiscal) acumulado en un determinado año puede utilizarse en realidad en otro año fiscal, de forma que los beneficios pueden extenderse más allá de su periodo de validez, aunque el programa haya concluido entre tanto. Ha sucedido que otros programas fiscales «concluidos» seguían confiriendo beneficios durante algunos años después de la fecha de vencimiento oficial. También puede suceder que en el curso del tiempo se concedan volúmenes excepcionalmente grandes de beneficios. A falta de información facilitada por las autoridades chinas a este respecto, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en el expediente (en este caso, la denuncia), de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(250)
Este programa constituye una subvención, ya que concede una contribución financiera en forma de condonación de ingresos públicos por el Gobierno chino, con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este programa confiere a los receptores un beneficio por un importe igual al ahorro fiscal en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Esta subvención es específica de conformidad con el artículo 4, apartado 4, letra b), del Reglamento de base, ya que el ahorro fiscal está condicionado al uso de productos nacionales con preferencia a los importados.
e) Cálculo del importe de la subvención
(251)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Puesto que las instituciones de la Unión todavía no han estudiado este programa en el marco de un procedimiento antisubvenciones, y a falta de una cuantificación precisa en otra parte, la fuente más adecuada de información para la evaluación del beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable de las autoridades de los Estados Unidos. Cuando el importe de una subvención se basa en resultados de otras investigaciones, el Reglamento establece que ha de tenerse en cuenta si se ha producido algún cambio significativo en el régimen en cuestión y si la cuantía de la subvención puede haber disminuido con el tiempo. Cabe señalar que el importe de las subvenciones recurrentes normalmente no disminuye. A falta de cambios o de disminución del importe de la subvención, se ha utilizado el tipo original de la investigación en cuestión como importe de la subvención en el presente caso.
(252)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,38 %, que es el tipo establecido para este régimen por los Estados Unidos en su Memorando de Decisión de 17 de noviembre de 2008 sobre tubos de canalización de acero al carbono soldados de sección circular (página n.o 26) (Registro Federal/Vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (66).
3.3.5.2. Régimen fiscal preferencial para empresas reconocidas como de alta tecnología y de tecnologías innovadoras
a) Descripción
(253)
Este régimen permite a una empresa que consigue obtener el certificado de empresa de alta tecnología y de tecnologías innovadoras disfrutar de un tipo de imposición reducido del 15 %, frente al tipo normal, que es del 25 %. Este programa ha sido sometido a derechos compensatorios por la Unión en el marco de la investigación sobre el papel fino estucado y también por las autoridades de los Estados Unidos (67).
b) Base jurídica
(254)
La base jurídica de este programa es el artículo 28 de la Ley del impuesto de sociedades de la República Popular China (n.o 63, promulgada el 16 de marzo de 2007), junto con las Medidas administrativas para la determinación de las empresas de alta tecnología y de tecnologías innovadoras, y la Comunicación de la Administración Fiscal Nacional sobre los asuntos relativos al pago del impuesto de sociedades de las empresas de alta tecnología y tecnologías innovadoras (Guo Shui Han [2008] n.o 985).
c) Falta de cooperación
(255)
Las autoridades chinas respondieron que ninguna de las empresas incluidas en la muestra había utilizado este programa durante el periodo de investigación y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para información sobre cualquier beneficio que hubieran recibido en virtud del mismo. La Comisión se remite a los argumentos anteriormente expuestos sobre la petición a las autoridades chinas de que aportaran respuestas completas, no limitadas a los exportadores incluidos en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). Por tanto, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente (conclusiones de la investigación sobre el papel fino estucado y la denuncia en este caso), de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(256)
Este programa constituye una subvención ya que concede una contribución financiera en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino, con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. El beneficio para el receptor es igual al ahorro fiscal obtenido en virtud del programa con arreglo al artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. La subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base ya que se limita a determinadas empresas e industrias clasificadas como fomentadas, como las del sector siderúrgico. Además, ni la legislación ni la autoridad responsable de la concesión de la subvención han establecido ningún criterio objetivo de elegibilidad para este régimen, que no es automática, de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base.
e) Cálculo del importe de la subvención
(257)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio obtenido por el beneficiario es el importe del impuesto total a pagar de conformidad con el tipo impositivo normal, tras deducir lo pagado con el tipo impositivo preferencial reducido. A falta de información para evaluar este beneficio y dado que este programa ya ha sido examinado en un procedimiento antisubvenciones anterior por parte de las instituciones de la Unión, la fuente más adecuada de información para calcular el beneficio concedido a los productores exportadores es la evaluación de este programa realizada en el Reglamento de Ejecución (UE) n.o 452/2011, de 6 de mayo de 2011, por el que se establece un derecho antisubvención definitivo sobre las importaciones de papel fino estucado originario de la República Popular China (68), debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(258)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,9 %, que es la media aritmética de los porcentajes determinados para este programa en el Reglamento indicado en el considerando anterior.
3.3.5.3. Desgravaciones del impuesto de sociedades para las empresas comprometidas con una utilización integrada de los recursos («materias primas especiales»)
a) Descripción
(259)
Este programa fiscal permite a las empresas que empleen como materia prima principal cualquiera de los materiales recogidos en el Repertorio de desgravaciones fiscales para las empresas comprometidas con una utilización integrada de los recursos y que fabriquen los productos enumerados en dicho Repertorio cumpliendo las normas nacionales e industriales pertinentes, computar los ingresos obtenidos de ellos en los ingresos totales a un tipo reducido del 90 %. Por consiguiente, las empresas pueden deducir el 10 % de los ingresos al calcular el impuesto sobre sociedades. Esta exención se concede para cinco años.
b) Base jurídica
(260)
Las bases jurídicas de este programa son: el artículo 33 de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China, el artículo 99 de los reglamentos de aplicación de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China y el Repertorio de desgravaciones fiscales para las empresas comprometidas con una utilización integrada de los recursos.
c) Falta de cooperación
(261)
Las autoridades chinas afirmaron que ninguna de las empresas incluidas en la muestra habían utilizado este programa durante el periodo de investigación y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para información sobre cualquier beneficio que hubieran recibido en virtud del mismo. La Comisión se remite a los argumentos anteriormente expuestos sobre la petición a las autoridades chinas de que aportaran respuestas completas, no limitadas a los exportadores incluidos en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). Por tanto, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente (en este caso, la denuncia), de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(262)
Este programa constituye una subvención ya que concede una contribución financiera en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino, con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este régimen confiere a los receptores un beneficio igual al importe del ahorro fiscal, con arreglo al artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Esta subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, ya que está limitada a determinadas empresas que utilizan como materia prima principal los recursos enumerados en el citado Repertorio de desgravaciones fiscales para la fabricación de los productos recogidos en dicho Repertorio.
e) Cálculo del importe de la subvención
(263)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio obtenido por el beneficiario es el importe del impuesto total a pagar de conformidad con el tipo impositivo normal, tras deducir lo pagado con el tipo impositivo preferencial reducido. A falta de cualquier otra información para la evaluación de este beneficio, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en la denuncia. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al volumen de negocios total de los beneficiarios durante el periodo de investigación, como denominador apropiado, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(264)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,01 %.
3.3.5.4. Crédito fiscal por la compra de equipos especiales
a) Descripción
(265)
Este programa permite a las empresas descontar el 10 % del coste de adquisición de los equipos especiales utilizados para la protección del medio ambiente, el ahorro energético y de agua y la seguridad de la producción, del impuesto sobre sociedades pagadero en el año de la compra. La parte restante del 10 % del importe invertido puede transferirse a los cinco años siguientes.
b) Base jurídica
(266)
Las bases jurídicas de este programa son: el artículo 34 de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China y el artículo 100 de los reglamentos de aplicación de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China por el Consejo de Estado.
c) Falta de cooperación
(267)
Las autoridades chinas respondieron que ninguna de las empresas incluidas en la muestra habían utilizado este programa durante el periodo de investigación y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para información sobre cualquier beneficio que hubieran recibido en virtud del mismo. La Comisión se remite a los argumentos anteriormente expuestos sobre la petición a las autoridades chinas de que aportaran respuestas completas, no limitadas a los exportadores incluidos en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). Por tanto, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(268)
Este programa confiere una subvención, ya que concede una contribución financiera en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino, con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este régimen otorga a los receptores un beneficio igual al importe del ahorro fiscal, con arreglo al artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(269)
Con respecto al carácter específico de este programa, se considera que la información que obra en el expediente es insuficiente para que la Comisión pueda formular más conclusiones y llegar a una conclusión definitiva sobre la especificidad del programa. Por tanto, no ha podido llevar más allá su evaluación de este régimen.
3.3.5.5. Políticas preferenciales en materia de impuestos de sociedades para las empresas de la región nordeste
a) Descripción
(270)
Este programa permite a las empresas ubicadas en la región nordeste (incluidas las provincias de Liaoning, Jilin y Heilongjiang y el municipio de Dalian), en primer lugar, reducir el periodo de amortización de los activos fijos hasta el 40 % a efectos fiscales, incrementando así el importe anual de amortización deducible del impuesto sobre sociedades y, en segundo lugar, reducir el periodo de amortización de los activos inmateriales hasta un 40 % a efectos fiscales, lo que se traduce en una deducción anual mayor. Con arreglo a un documento emitido por el Ministerio de Hacienda y la Administración Fiscal del Estado, los sujetos pasivos del impuesto sobre sociedades pertenecientes a determinados sectores específicos, incluido el sector metalúrgico, también pueden beneficiarse de tipos distintos de IVA e impuestos sobre los recursos y de ventajas fiscales en el impuesto sobre sociedades, en particular en conexión con la compra de activos fijos.
b) Base jurídica
(271)
Las bases jurídicas de este programa son las Políticas preferenciales en materia de impuesto sobre sociedades para la revitalización de las empresas de la antigua base industrial en el Nordeste (Caishui, n.o 153, 20 de septiembre de 2004), la Comunicación del Ministerio de Hacienda y de la Administración Fiscal del Estado sobre la amortización de activos y la aplicación de la política de amortización a la antigua base industrial del Nordeste (Caishui, n.o 17, 2 de febrero de 2005). Las autoridades chinas aportaron la base jurídica, es decir, la Comunicación del Ministerio de Hacienda y la Administración Fiscal del Estado sobre varias políticas preferenciales en materia de impuesto sobre sociedades (n.o 1 [2008]), que demuestra que este programa concluyó el 1 de enero de 2008.
c) Falta de cooperación
(272)
Aparte de facilitar la base jurídica anteriormente citada, que acredita la conclusión del programa, las autoridades chinas simplemente remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para la información sobre cualquier beneficio que hubieran podido obtener en virtud del mismo. La Comisión se remite a los argumentos anteriormente expuestos sobre la petición a las autoridades chinas de que aportaran respuestas completas, no limitadas a los exportadores incluidos en la muestra (considerandos 34 a 35 anteriores). Además, la Comisión señala que, puesto que este programa concede subvenciones vinculadas a la adquisición de activos fijos que pueden amortizarse durante varios años y las autoridades chinas no aportaron ningún dato sobre la eliminación progresiva de los beneficios o sobre los beneficios pendientes todavía no completamente amortizados, ha decidido basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente (en este caso la denuncia y las conclusiones pertinentes de los Estados Unidos) de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(273)
Este programa concede una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. El beneficio con arreglo al artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base asciende al ahorro fiscal generado para las empresas elegibles por la deducción de una amortización acelerada y de los gastos de amortización vinculados a la adquisición de activos fijos. Esta subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base ya que está limitada a las empresas situadas en una zona geográfica determinada, es decir, la región nordeste.
e) Cálculo del importe de la subvención
(274)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio otorgado a los receptores es la diferencia entre el importe del impuesto que habrían debido pagar durante el PI con arreglo al calendario de amortización normal de los activos considerados y el importe efectivamente abonado en virtud de la amortización acelerada. Puesto que las instituciones de la Unión todavía no han estudiado este programa en el marco de un procedimiento antisubvenciones, y a falta de una cuantificación precisa en otra parte, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (por tratarse de un programa de naturaleza similar (69)) de las autoridades de los Estados Unidos. Tal como se la observado en el anterior considerando 252, cuando el importe de una subvención se basa en resultados de otras investigaciones, el Reglamento establece que ha de tenerse en cuenta, entre otras cosas, si se ha producido algún cambio significativo en el régimen en cuestión y si la cuantía de la subvención puede haber disminuido con el tiempo. Cabe señalar que el importe de las subvenciones recurrentes normalmente no disminuye. A falta de cambios o de disminución del importe de la subvención, se ha utilizado en el presente caso el tipo original de la investigación considerada como importe de la subvención.
(275)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,08 %, que es el «tipo de exención del impuesto sobre sociedades para los inversores de las regiones geográficas designadas en el régimen de Liaoning», tal como se establece en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 3 de junio de 2010 sobre estanterías de alambre (página n.o 25) (Registro Federal/Vol. 75, no. 111, página 32902/10 de junio de 2010). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (70).
3.3.5.6. Exención del impuesto de sociedades por inversión en renovación tecnológica nacional
a) Base jurídica
(276)
Las bases jurídicas de este programa son la Auditoría relativa a los créditos del impuesto sobre sociedades para proyectos de transformación tecnológica de equipos de fabricación nacional, adoptada por la Administración Fiscal del Estado n.o 13, de 17 de enero de 2000, y la Comunicación relativa a la promulgación y circulación de medidas de gestión de proyectos nacionales clave de renovación tecnológica.
b) Conclusiones de la investigación
(277)
Las autoridades chinas respondieron que este programa había concluido el 1 de enero de 2008 en virtud de la Comunicación n.o 52 [2008] de la Administración Fiscal del Estado sobre el cese de la aplicación de la deducción del impuesto sobre sociedades y de la política de exención de las inversiones empresariales en adquisición de equipos de fabricación nacional. Dado que este programa otorga beneficios fiscales recurrentes que concluyeron en 2008 y no hay pruebas de que durante el periodo de investigación siguieran amortizándose beneficios pendientes, la Comisión ha concluido que este programa no está sujeto a derechos compensatorios.
3.3.5.7. Diferentes bonificaciones fiscales locales
a) Descripción
(278)
En la denuncia se enumeran varias bonificaciones fiscales para determinadas provincias (en concreto, Shandong, municipio de Chongqing, región de Guangxi Zhuang y regiones centrales y occidentales) en la forma de un tipo reducido de impuesto sobre sociedades del 15 %, frente al tipo impositivo de aplicación general del 25 %.
b) Base jurídica
(279)
La denuncia indica la base jurídica de la bonificación fiscal de Shandong, a saber, la Reducción del impuesto sobre sociedades en función de la localización geográfica (provincias de Zheijang y Shandong): Ley del impuesto sobre sociedades de la RPC para las empresas con inversión extranjera y empresas extranjeras, artículo 7, aprobada el 9 de abril de 1991, n.o 45.
c) Falta de cooperación
(280)
Las autoridades chinas afirmaron simplemente que ninguna de las empresas incluidas en la muestra había utilizado este programa durante el periodo de investigación y se remitieron a las respuestas de dichas empresas para la información relativa a los beneficios que hubieran podido obtener en virtud del mismo. Además de los argumentos sobre la obligación de las autoridades chinas de proporcionar respuestas completas (véanse los considerandos 34 - 35 anteriores), la Comisión señala que al menos uno de los tipos tributarios reducidos contemplados en esta sección benefició a uno de los exportadores que cooperaron (véanse los considerandos 231 y siguientes). Por tanto, para evaluar este programa, la Comisión recurrió a la información disponible en el expediente (en este caso, la denuncia y las conclusiones pertinentes de los Estados Unidos) de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(281)
Este programa concede una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este beneficio recurrente es igual al importe del ahorro fiscal generado por el tipo reducido del impuesto sobre sociedades de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. El programa es específico, ya que se limita a las empresas ubicadas en determinadas zonas geográficas, en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base.
e) Cálculo del importe de la subvención
(282)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio obtenido por el beneficiario es el importe del impuesto total a pagar de conformidad con el tipo impositivo normal menos el importe pagado con el tipo impositivo preferencial reducido. Puesto que las instituciones de la Unión todavía no han estudiado este programa en el marco de un procedimiento antisubvenciones, y a falta de una cuantificación precisa en otra parte, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (por tratarse de un programa de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos. Tal como se ha observado anteriormente, cuando el importe de una subvención se basa en resultados de otras investigaciones, el Reglamento establece que ha de tenerse en cuenta, entre otras cosas, si se ha producido algún cambio significativo en el régimen en cuestión y si la cuantía de la subvención puede haber disminuido con el tiempo. Cabe señalar que el importe de las subvenciones recurrentes normalmente no disminuye. A falta de cambios o de disminución del importe de la subvención, se ha utilizado en el presente caso el tipo original de la investigación considerada como importe de la subvención.
(283)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,66 %, que es el tipo establecido para el régimen de «reducción del impuesto sobre sociedades en función de la localización geográfica» en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 12 de junio de 2009 sobre determinados remolques de rodillos apisonadores de césped y partes de los mismos (página n.o 11) (Registro Federal/Vol. 74, n.o 117, página 29180/19 de junio de 2009). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (71).
3.3.5.8. Exención sobre dividendos entre empresas residentes cualificadas
a) Descripción
(284)
Este programa consiste en un trato fiscal preferente para las empresas residentes en China que son accionistas de otras empresas residentes en China, en la forma de una exención fiscal sobre los ingresos procedentes de determinados dividendos, bonos y otras inversiones en capital para la empresa matriz residente. Este programa fue sujeto a derechos compensatorios por la Unión en el marco del procedimiento antisubvenciones relativo al papel fino estucado (72).
b) Base jurídica
(285)
La base jurídica es el artículo 26 de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China, el artículo 83 de los reglamentos de aplicación de la Ley del impuesto sobre sociedades de la República Popular China, y el Decreto n.o 512 del Consejo de Estado de la República Popular China, promulgado el 6 de diciembre de 2007.
c) Falta de cooperación
(286)
Las autoridades chinas respondieron que ninguna de las empresas incluidas en la muestra había utilizado este programa durante el periodo de investigación y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para información sobre cualquier beneficio que hubieran podido recibir en virtud del mismo. La Comisión se remite a los argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas (considerandos 34 - 35 anteriores). Por consiguiente, decidió basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base, en particular las conclusiones recogidas en la Decisión sobre el papel fino estucado.
d) Conclusiones de la investigación
(287)
Este programa concede una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este beneficio es igual al importe del ahorro fiscal resultante de la exención fiscal sobre dividendos, bonos y otras inversiones en capital para las empresas residentes en China de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. El programas es de iure específico con arreglo a lo establecido en el artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, dado que la legislación en virtud de la cual actúa la autoridad otorgante restringe el acceso al mismo únicamente a empresas residentes en China que reciben ingresos en forma de dividendos de otras empresas residentes en China, frente a aquellas empresas que invierten en empresas no residentes. El programa también es específico de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base debido a que está reservado exclusivamente a importantes industrias y proyectos fomentados por el Estado, como la industria siderúrgica (véase por ejemplo el considerando 182 anterior), y también porque no existe ningún criterio objetivo que limite la elegibilidad para este programa, ni pruebas concluyentes de que la elegibilidad sea automática.
e) Cálculo del importe de la subvención
(288)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio obtenido por los beneficiarios corresponde al importe del impuesto total a pagar incluido el importe de los dividendos procedentes de otras empresas residentes en China, previa deducción de las cuantías ya pagadas realmente teniendo en cuenta la exención fiscal del dividendo. A falta de información para la evaluación de este beneficio y dado que el programa ya fue examinado en un procedimiento antisubvenciones anterior por las instituciones de la Unión, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es la evaluación realizada para este programa en el procedimiento relativo al papel fino estucado, debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(289)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,77 %, que es la media aritmética de los porcentajes determinados para este programa en el procedimiento relativo al papel fino estucado.
3.3.5.9. Programa fiscal preferencial para entidades con inversión extranjera (EIE)
(290)
En la denuncia se enumeran los siguientes regímenes fiscales preferenciales en favor de EIE:
-
Exenciones fiscales del tipo dos años exentos y tres años al 50 % para las EIE productivas
-
Programas locales de exención y reducción de impuestos para las EIE
-
Crédito fiscal por el impuesto sobre sociedades para EIE que adquieran equipos de fabricación nacional
-
Subvenciones del impuesto sobre sociedades para EIE sobre la base de su localización geográfica
(291)
Las autoridades chinas presentaron las bases jurídicas pertinentes para demostrar que los programas relativos a las EIE habían concluido con la adopción, el 16 de marzo de 2007, de la Ley del impuesto sobre sociedades de 2008 en la 5a Sesión del Décimo Congreso Nacional del Pueblo de la República Popular China, en particular:
-
Comunicación del Consejo de Estado sobre la aplicación de políticas preferenciales transitorias en materia de impuesto sobre sociedades n.o 39 [2007] del Consejo de Estado;
-
Comunicación n.o 52 [2008] de la Administración Fiscal del Estado sobre el cese de la aplicación de la deducción del impuesto sobre sociedades y de la política de exención de las inversiones empresariales en adquisición de equipos de fabricación nacional.
(292)
Estas disposiciones indican que los beneficios fiscales para las EIE se fueron eliminando de forma progresiva hasta finales de 2011. Las autoridades chinas también afirmaron que no existe ningún programa de sustitución para las EIE, y que el trato fiscal a las mismas es ahora idéntico al de otros sujetos pasivos del impuesto sobre sociedades. La Comisión señala que estos programas fiscales preferenciales relativos a las EIE siguen estando sujetos a derechos compensatorios ya que los productores de OCS todavía podían disfrutar de beneficios pendientes durante al menos una parte del periodo de investigación, hasta finales de 2011, y no puede descartarse la existencia de un programa de sustitución para las EIE a partir de 2012. No obstante, la Comisión ha decidido no evaluarlos en más detalle dada la necesidad de reducir la carga administrativa para todas las partes interesadas, y habida cuenta también del cercano final del periodo de supresión progresiva y la ausencia de indicaciones sobre un posible programa de sustitución.
3.3.6. PROGRAMAS RELATIVOS A LA IMPOSICIÓN INDIRECTA Y A LOS ARANCELES ADUANEROS
3.3.6.1. Exenciones del IVA y de los derechos de importación para empresas con inversión extranjera y determinadas empresas nacionales que utilizan equipos importados en industrias fomentadas
a) Descripción
(293)
Este programa prevé una exención del IVA y de los derechos de importación sobre las importaciones de bienes de equipo utilizados en la producción a favor de EIE o empresas nacionales. Para beneficiarse de la exención, el equipo no debe estar incluido en una lista de equipos no subvencionables y la empresa solicitante ha de obtener un certificado de proyecto fomentado por el Estado expedido por las autoridades chinas o la CNDR de conformidad con la legislación en materia de inversión, fiscalidad y aduanas. Este programa fue sujeto a derechos compensatorios por la UE en el marco del procedimiento antisubvenciones relativo al papel fino estucado (73).
b) Base jurídica
(294)
La base jurídica de este programa son la Circular del Consejo de Estado sobre la adaptación de los regímenes fiscales relativos a las importaciones de bienes de equipo, Guo Fa n.o 37/1997, la Comunicación n.o 43 del Ministerio de Finanzas, la Administración General de Aduanas y la Administración Fiscal del Estado (2008), la Nota de la CNDR sobre los asuntos pertinentes relativos a la gestión de la carta de confirmación sobre los proyectos realizados con financiación nacional o extranjera cuyo desarrollo fomenta el Estado, n.o 316 2006, de 22 de febrero de 2006, y el Repertorio de artículos de importación respecto de los que ni las EIE ni las empresas nacionales pueden disfrutar de una exención de derechos.
c) Falta de cooperación
(295)
Las autoridades chinas afirmaron que ninguna de las empresas incluidas en la muestra se había beneficiado de este programa durante el periodo de investigación y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para información sobre cualquier beneficio que hubieran podido recibir en virtud del mismo. La Comisión se remite a sus argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas (considerandos 34 y siguientes), de forma que tuvo que basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible en el expediente, en particular sus conclusiones en el procedimiento sobre el papel fino estucado, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(296)
Este programa se considera una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), ya que las EIE y otras empresas nacionales elegibles están exentas del pago del IVA o de derechos que habrían debido si no hubieran obtenido el certificado de la CNDR de proyecto fomentado por el Estado. Por consiguiente, otorga un beneficio a las empresas receptoras en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. El programa es específico con arreglo a lo establecido en el artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, dado que la legislación en virtud de la cual actúa la autoridad otorgante limita el acceso a este régimen solamente a empresas que invierten con arreglo a determinadas categorías específicas de negocio definidas exhaustivamente en la legislación y que obtienen el certificado de proyectos fomentados por el Estado. Además, no existen criterios objetivos para limitar la elegibilidad a este programa ni pruebas concluyentes para establecer que la elegibilidad es automática de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base.
e) Cálculo del importe de la subvención
(297)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio concedido a los receptores es la exención del IVA y los derechos sobre los bienes de equipo importados. A falta de información para la evaluación de este beneficio y dado que este programa ya fue examinado por las instituciones de la Unión en un procedimiento anterior en materia de derechos compensatorios, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es la evaluación realizada para este programa en la investigación relativa al papel fino estucado, debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(298)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,89 %, que es la media aritmética de los porcentajes determinados para este programa en el procedimiento relativo al papel fino estucado.
3.3.6.2. Devolución del IVA a las empresas con inversión extranjera que compren equipos de fabricación nacional
a) Descripción
(299)
Este programa prevé beneficios en forma de devolución del IVA por la compra de bienes de equipo producidos a escala nacional por EIE. Los equipos no deben estar incluidos en el Repertorio de no eximibles y el valor de los mismos no debe rebasar el límite de inversión total en una EIE de conformidad con las «medidas administrativas experimentales relativas a la compra de bienes de equipo producidos a nivel nacional». Este programa fue sujeto a derechos compensatorios por la Unión en el marco del procedimiento antisubvenciones relativo al papel fino estucado (74) y por las autoridades de los Estados Unidos en un procedimiento en materia de derechos compensatorios relativo al papel sin recubrimiento originario de la RPC (75).
b) Base jurídica
(300)
Las bases jurídicas de este programa son la Circular n.o 171, 1999, de 20 de septiembre de 1999, de la Administración Fiscal del Estado por la que se promulgan medidas provisionales relativas a la gestión de las devoluciones de impuestos sobre las compras de bienes de equipo de fabricación nacional por empresas de inversión extranjera, y la Circular n.o 176, 2008, del Ministerio de Hacienda y la Administración Fiscal del Estado relativa a la finalización de las políticas de devolución de impuestos en las compras de bienes de equipo de fabricación nacional realizadas por las EIE.
c) Falta de cooperación
(301)
Las autoridades chinas alegaron que este programa había concluido el 1 de enero de 2009 en virtud de la Circular n.o 176 [2008] anteriormente citada. La Comisión solicitó a las autoridades chinas que proporcionaran información sobre la finalización real de los beneficios que se prolongaran durante un periodo de tiempo más largo, al estar este programa vinculado a la adquisición de activos de fabricación nacional. Las autoridades chinas simplemente remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para la información relativa a cualquier beneficio que hubieran podido recibir en virtud del mismo. La Comisión se remite a sus argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas (considerandos 34 y siguientes). La Comisión señala asimismo que la Circular n.o 176 establece un periodo transitorio para la adquisición de activos fijos subvencionables y para la presentación de la solicitud de beneficios que abarca hasta el 30 de junio de 2009. Como las autoridades chinas no facilitaron ninguna información sobre la eliminación progresiva de los beneficios y dado que estos últimos, al estar vinculados a activos fijos, se prolongan en el tiempo y se mantenían durante el periodo de investigación, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre este programa en la información disponible, en particular las conclusiones del procedimiento relativo al papel fino estucado, con arreglo al artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(302)
Este programa se considera una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii) y, por tanto, confiere un beneficio a las empresas receptoras en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. El programa es específico en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base dado que la propia legislación en virtud de la cual actúa la autoridad otorgante limita el acceso al mismo a determinadas empresas (EIE) para la compra de equipos no incluidos en el Repertorio de equipos no eximibles. No hay indicios de no especificidad de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base, porque no existen criterios objetivos que restrinjan la elegibilidad, ni pruebas concluyentes de que esta sea automática. Además, el programa es específico también con arreglo a lo establecido en el artículo 4, apartado 4, letra b), del Reglamento de base, dado que las subvenciones están supeditadas al uso de mercancías nacionales con preferencia sobre las importadas.
e) Cálculo del importe de la subvención
(303)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio concedido a los receptores es el importe del IVA reembolsado sobre la adquisición de los bienes de equipo de fabricación nacional. A falta de información para la evaluación de este beneficio y dado que este programa ya fue examinado por las instituciones de la Unión en un procedimiento anterior en materia de derechos compensatorios, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es la evaluación realizada para este programa en la investigación relativa al papel fino estucado, debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(304)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,04 %, que es la media aritmética de los porcentajes determinados para este programa en el procedimiento relativo al papel fino estucado.
3.3.6.3. Deducción del IVA de los activos fijos en la región central
a) Descripción
(305)
Este programa cubre a los sujetos pasivos de IVA que realicen su actividad principal en determinados sectores, incluida la industria metalúrgica. El programa establece que los sujetos pasivos de IVA elegibles para el mismo, situados en 26 ciudades de las antiguas bases industriales de la región central, que realicen inversiones en determinados activos fijos, pueden deducir el importe del IVA pagado por los activos fijos del IVA total a pagar.
b) Base jurídica
(306)
Las bases jurídicas de este programa son la Nota n.o 75, 2007, del Ministerio de Hacienda y la Administración Fiscal del Estado sobre las medidas provisionales para ampliar el ámbito de la compensación del impuesto sobre el valor añadido en la región central, y la Nota n.o 170, 2008, del Ministerio de Hacienda y la Administración Fiscal del Estado sobre varias cuestiones relacionadas con la aplicación nacional de la reforma del impuesto sobre el valor añadido.
c) Falta de cooperación
(307)
Las autoridades chinas alegaron que este programa había concluido en virtud de la Nota n.o 170 [2008] el 1 de enero de 2009 y remitieron a las respuestas de los productores incluidos en la muestra para la información sobre cualquier beneficio que pudieran haber obtenido en virtud del mismo. La Comisión se remite a sus argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas (considerandos 34 y siguientes). La Comisión desea observar que la Nota n.o 170 establece que los beneficios en materia de IVA para las empresas ubicadas en la región central concluyeron a finales de 2008 y solo podían prorrogarse hasta enero de 2009. No obstante, tales beneficios, al estar vinculados a activos fijos, se mantienen en el tiempo y se prolongaron durante el periodo de investigación; además, la Nota también parece contener otro régimen preferencial de IVA para las empresas situadas en la región central a partir de enero de 2009, consistente en la mitad del tipo de IVA aplicable. A falta de aclaraciones por parte de las autoridades chinas sobre la eliminación progresiva de los beneficios pendientes en el marco de este programa o sobre los detalles de cualquier programa de sustitución, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre el mismo en los datos disponibles en el expediente en virtud del artículo 28 del Reglamento de base.
d) Conclusiones de la investigación
(308)
Este programa se considera una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii) y, por tanto, confiere a las empresas receptoras un beneficio, en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, igual al importe del IVA ahorrado resultante de su deducción sobre la compra de activos fijos. El programa es específico de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base habida cuenta de que la legislación limita el acceso al mismo a determinadas empresas, es decir, las industrias que operan en los sectores especificados. Este programa también es específico de conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base, porque se limita a determinadas zonas designadas, es decir, las ciudades de las antiguas bases industriales de la región central.
e) Cálculo del importe de la subvención
(309)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. Se considera que el beneficio otorgado a los receptores es el importe del IVA ahorrado resultante de su deducción de la compra de activos fijos. A falta de información para la evaluación de este beneficio y dado que ya se examinó un programa comparable en materia de IVA en este procedimiento, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es la evaluación realizada en los considerandos 297 y 298.
(310)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,89 %.
3.3.6.4. Otros privilegios fiscales de Ma’anshan
a) Conclusiones de la investigación
(311)
En la denuncia se enumeran una serie de privilegios fiscales de que gozaron, entre 2008 y 2010, los productores de OCS situados en Ma’anshan y Wuhan, incluidas exenciones de la tasa municipal de mantenimiento y construcción, y suplementos para fondos de educación. La Comisión pidió a las autoridades chinas que facilitaran información sobre estos beneficios fiscales. Las autoridades chinas respondieron que la información solicitada era irrelevante para la investigación porque ninguno de los productores exportadores incluidos en la muestra estaban ubicados en Ma’anshan. La Comisión se remite a su explicación sobre la petición a las autoridades chinas de que facilitaran información también sobre las alegaciones relativas a empresas no incluidas en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores).
(312)
A falta de información de las autoridades chinas, la Comisión ha concluido que los privilegios fiscales de Ma’anshan y Wuhan deben considerarse una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Gobierno chino de conformidad con el artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Otorgan a las empresas receptoras un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, en la medida en que conceden un ahorro fiscal igual a la diferencia entre el impuesto abonado y el importe del impuesto normalmente adeudado en ausencia de este programa. El programa es específico en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base en la medida en que se limita a las empresas establecidas en determinadas regiones y municipios designados de Ma’anshan.
b) Cálculo del importe de la subvención
(313)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de cualquier otra información para la evaluación de este beneficio, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en la denuncia. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al volumen de negocios total de los beneficiarios durante el periodo de investigación, como denominador apropiado, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(314)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,08 %.
3.3.7. PROGRAMAS DE SUBVENCIONES
(315)
En la denuncia se alega que, desde el año 2005 y hasta hace poco (incluido el año 2009), las empresas fabricantes del producto afectado recibieron beneficios en el marco de varios programas y subprogramas de subvenciones. No se puede descartar que los pagos efectuados en el marco de esos programas todavía estén en curso o se hayan efectuado con carácter no recurrente en función de la inversión de capital y, por tanto, siga habiendo beneficios en curso no plenamente amortizados durante el periodo de amortización elegido de 15 años. Se pidió a las autoridades chinas que presentaran información sobre estos programas, pero no aportaron una respuesta significativa sobre ninguno de ellos. Por tanto, a falta de respuestas de las autoridades chinas sobre todos esos aspectos, la Comisión ha de basar sus conclusiones en los mejores datos disponibles, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
3.3.7.1. Programa China World Top Brand
a) Base jurídica
(316)
Las bases jurídicas de este programa, tal como se recogen en la denuncia, son las siguientes:
-
Circular sobre la evaluación de los productos para su reconocimiento como China World Top Brand, GZJH [2005] n.o 95
-
Anuncio n.o 5, 2005, del Comité de Promoción de China sobre la estrategia Top Brand, por el que se promulga la lista de productos China Top Brand
-
Circular sobre la aplicación de China World Top Brand en 2006, ZJZH [2006] n.o 11
-
Anuncio n.o 6, 2006, del Comité de Promoción de China sobre la estrategia Top Brand, por el que se promulga la lista de productos China Top Brand
-
Anuncio n.o 6, 2007, del Comité de Promoción de China sobre la estrategia Top Brand, por el que se promulga la lista de productos China Top Brand
-
Circular sobre la aplicación de China World Top Brand en 2008, ZJZH [2008] n.o 23
-
Medidas para la administración de los productos China Top Brand adoptadas por el Gobierno chino
b) Beneficiarios del régimen
(317)
Solo los productores a los que se concede la designación «China World Top Brand» pueden beneficiarse de este programa. En la denuncia se informa de que se ha concedido esta designación a varios productos siderúrgicos fabricados por las empresas sujetas a la presente investigación.
c) Conclusiones de la investigación
(318)
Dada la falta de cooperación de las autoridades chinas, las conclusiones se han basado en la información disponible en el expediente de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
(319)
Este programa prevé contribuciones financieras en la forma de subvenciones, préstamos a tipos inferiores a los del mercado y otros incentivos, que constituyen una transferencia directa de fondos que otorga un beneficio a los receptores de conformidad con el artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i) y el artículo 3, apartado 2 del Reglamento de base.
(320)
Esta subvención es específica de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra a) del Reglamento de base, ya que la legislación limita el acceso al mismo a determinadas empresas, es decir, las que han recibido la designación «China World Top Brand» para sus productos. Además, la autoridad responsable de la concesión de la subvención no ha establecido ningún criterio objetivo de admisibilidad a este régimen, que no es automática, de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base.
d) Cálculo del importe de la subvención
(321)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores son decisiones comparables de las autoridades de los Estados Unidos. Tal como se ha mencionado anteriormente, cuando el importe de una subvención se basa en resultados de otras investigaciones, el Reglamento establece que ha de tenerse en cuenta, entre otras cosas, si se ha producido algún cambio significativo en el régimen en cuestión y si la cuantía de la subvención puede haber disminuido con el tiempo. Cabe señalar que el importe de las subvenciones recurrentes normalmente no disminuye. A falta de cambios o de disminución del importe de la subvención, se ha utilizado en el presente caso el tipo original de la investigación considerada como importe de la subvención.
(322)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,13 %, que es la media aritmética de los tipos determinados para programas similares en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 6 de abril de 2009 sobre ácido cítrico y determinadas sales de citrato (página n.o 6) (Registro Federal, vol. 74, n.o 69, página 16836/13 de abril de 2009), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 14 de mayo de 2010 sobre alambre de acero trenzado para hormigón pretensado (página n.o 29) (Registro Federal, vol. 75, n.o 98, página 28557/21 de mayo de 2010), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 28 de mayo de 2010 sobre determinadas rejillas de acero (página n.o 18) (Registro Federal, vol. 75, n.o 109, página 32362/8 de junio de 2010), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 28 de marzo de 2011 sobre perfiles de aluminio (página n.o 19) (Registro Federal, vol. 76, n.o 64, página 18521/4 de abril de 2011) y el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 11 de octubre de 2011 sobre pavimentos de madera laminada (página n.o 17) (Registro Federal, vol. 76, n.o 201, página 64313/18 de octubre de 2011). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (76).
3.3.7.2. Programa y subprogramas de marcas célebres (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma’anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Base jurídica
(323)
Las bases jurídicas de este programa, tal como se recogen en la denuncia y por lo que respecta al subprograma de Shandong, son las siguientes:
-
Nota sobre impresión y distribución de las Políticas de 2003 para el fomento y la expansión de las exportaciones en Shandong, LWJMJCZ, [2003] n.o 180;
-
Políticas de 2004 para fomentar el desarrollo del comercio exterior y la cooperación económica en Shandong, LWJMJCZ, [2003] n.o 1037;
-
Políticas de 2005 para fomentar el desarrollo del comercio exterior y la cooperación económica en Shandong;
-
Nota sobre la impresión y distribución de las Políticas de 2006 para fomentar el desarrollo del comercio exterior y la cooperación económica en Shandong, LCQ [2006] n.o 5;
-
Presupuesto de financiación especial para el desarrollo de las marcas de exportación, Lucaiqizhi, 2008, n.o 75.
b) Beneficiarios del régimen
(324)
Este programa confiere beneficios a los fabricantes de productos designados como «Famous Brands» y destinados a los mercados de exportación. En la denuncia se indican varios fabricantes del producto afectado que se beneficiaron de este programa como mínimo hasta 2009.
c) Conclusiones de la investigación
(325)
En la denuncia se afirma que este programa tenía por objeto promover las industrias nacionales avanzadas y fomentar la exportación de sus productos en los mercados mundiales. El principal marco para este programa se recoge en el programa central, y las administraciones provinciales y locales desarrollan sus propios programas de marcas célebres de forma coherente con el programa central para promover la exportación de los productos locales. Los Estados Unidos cuestionaron este programa de subvenciones en el seno de la OMC (DS 387). Además, las autoridades de dicho país sometieron este programa a medidas compensatorias en el marco de una serie de procedimientos mencionados en la denuncia. La Comisión también sometió los beneficios de este programa a derechos compensatorios en el caso del papel fino estucado (77).
(326)
El programa «famous brands» aporta contribuciones financieras en la forma de préstamos bonificados, financiación para I+D y subvenciones en efectivo para la exportación. Tales incentivos constituyen una transferencia directa de fondos, que confiere a los receptores un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i) y del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(327)
Esta subvención es específica de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base, porque la legislación limita el acceso a la misma únicamente a las empresas reconocidas como exportadoras de productos designados «famous brands». Además, dada la aparente ausencia de criterios y condiciones objetivos para la aplicación de este programa por la autoridad otorgante, también es específico con arreglo al artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base. El trato preferencial concedido con este programa es específico asimismo con arreglo al artículo 4, apartado 4, letra a), del Reglamento de base, porque el beneficio está supeditado a las exportaciones de los productos «famous brand».
d) Cálculo del importe de la subvención
(328)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores son decisiones comparables (de programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos. Tal como se ha mencionado anteriormente, cuando el importe de una subvención se basa en resultados de otras investigaciones, el Reglamento establece que ha de tenerse en cuenta, entre otras cosas, si se ha producido algún cambio significativo en el régimen en cuestión y si la cuantía de la subvención puede haber disminuido con el tiempo. Cabe señalar que el importe de las subvenciones recurrentes normalmente no disminuye. A falta de cambios o de disminución del importe de la subvención, se ha utilizado en el presente caso el tipo original de la investigación considerada como importe de la subvención.
(329)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,13 %, que es la media aritmética de los tipos determinados para programas similares en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 6 de abril de 2009 sobre ácido cítrico y determinadas sales de citrato (página n.o 6) (Registro Federal, vol. 74, n.o 69, página 16836/13 de abril de 2009), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 14 de mayo de 2010 sobre alambre de acero trenzado para hormigón pretensado (página n.o 29) (Registro Federal, vol. 75, n.o 98, página 28557/21 de mayo de 2010), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 28 de mayo de 2010 sobre determinadas rejillas de acero (página n.o 18) (Registro Federal, vol. 75, n.o 109, página 32362/8 de junio de 2010), el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 28 de marzo de 2011 sobre perfiles de aluminio (página n.o 19) (Registro Federal, vol. 76, n.o 64, página 18521/4 de abril de 2011) y el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 11 de octubre de 2011 sobre pavimentos de madera laminada (página n.o 17) (Registro Federal, vol. 76, n.o 201, página 64313/18 de octubre de 2011). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (78).
3.3.7.3. Fondo del proyecto estatal de tecnologías clave
a) Falta de cooperación del Gobierno chino
(330)
En su respuesta al cuestionario, las autoridades chinas solo declararon que este programa había concluido en 2003 y que ninguno de los exportadores incluidos en la muestra se había beneficiado del mismo. Dado que las autoridades chinas no completaron su respuesta con ninguna prueba ni más aclaraciones, la Comisión analizó este programa sobre la base de los datos disponibles de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
b) Base jurídica
(331)
Las bases jurídicas de este programa, tal como se recogen en la denuncia, son las siguientes:
-
Circulares del Estado: Guojingmao Touzi n.o 886 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 122 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 1038 de 1999, Guojingmao Touzi n.o 822 de 2000 y
-
Medidas para la administración del fondo nacional especial de deuda para proyectos nacionales de renovación de tecnologías clave
c) Beneficiarios del régimen
(332)
Según se indica en la base jurídica principal recogida en la denuncia, las empresas apoyadas por este programa «deberán ser principalmente empresas estatales de grandes dimensiones, seleccionadas entre las 512 empresas clave, los 120 grupos empresariales piloto y las empresas líderes de la industria». Existe asimismo una preferencia geográfica por las empresas situadas en las antiguas bases industriales de las zonas nororientales, centrales y occidentales.
d) Conclusiones de la investigación
(333)
Dada la falta de cooperación de las autoridades chinas, la Comisión se ha basado en los elementos incluidos en la denuncia o en otras fuentes mencionadas en esta última (79).
(334)
La denuncia indica que este programa se destinaba a apoyar financieramente a las empresas elegibles para promover: la renovación tecnológica en industrias, empresas y productos clave; la facilitación de mejoras tecnológicas; la mejora de la estructura de productos; la mejora de la calidad; el aumento del suministro; el aumento de la demanda interna; y un desarrollo continuo y saludable de la economía del Estado. De conformidad con la denuncia, el fondo prestó ayuda a 47 empresas siderúrgicas para unas inversiones totales de 75 000 millones de RMB. Las autoridades de los Estados Unidos sometieron este programa a medidas compensatorias en el marco de al menos dos procedimientos.
(335)
El programa constituye una subvención, ya que concede contribuciones financieras en la forma de ayudas para la adquisición de activos fijos de conformidad con el artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base, lo que otorga un beneficio al receptor. Dado que la subvención está vinculada a activos fijos y se asigna a lo largo del tiempo, se ha llegado a la conclusión, sobre la base de los datos disponibles, de que dicho beneficio se mantuvo durante el periodo de investigación.
(336)
Esta subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento de base ya que está limitada a determinadas empresas estatales de grandes dimensiones y grupos de empresas estatales incluidos entre las 512 empresas clave y los 120 grupos empresariales piloto. En la medida en que el proyecto se centra en empresas situadas en regiones geográficas expresamente designadas de la antigua base industrial de las zonas nororientales, centrales y occidentales, es también específica en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base.
e) Cálculo del importe de la subvención
(337)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio para los productores exportadores es una decisión comparable de las autoridades de los Estados Unidos, en concreto el Memorando de Decisión de los Estados Unidos, de 10 de septiembre de 2010, sobre determinados tubos estándar, de canalización y de presión de acero al carbono y de aleación de acero (página n.o 19) (Registro Federal, vol. 75, n.o 182, página 57444/21 de septiembre de 2010).
(338)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,01 %, que es el tipo establecido para un régimen similar en la decisión de los Estados Unidos mencionada en el considerando anterior.
3.3.7.4. Programas de reembolso de los gastos de defensa jurídica en asuntos antidumping
a) Falta de cooperación de las autoridades chinas
(339)
En la denuncia se hacía referencia a varias investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos (80) y la Comisión (procedimiento papel fino estucado) en las que se consideró que estaban sujetos a medidas compensatorias varios programas provinciales en virtud de los cuales la oficina financiera local reembolsó el 40 % de los gastos de defensa jurídica derivados de la participación de una empresa en un procedimiento antidumping. Como las autoridades chinas decidieron no responder a preguntas sobre este programa, indicando solamente que los exportadores incluidos en la muestra no se habían beneficiado del mismo, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en los datos disponibles en el expediente de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
b) Base jurídica
(340)
Con arreglo a la denuncia y a la decisión de la Comisión en el procedimiento papel fino estucado (considerando 193), la base jurídica del presente programa es la siguiente:
-
Normas de aplicación de la política de apoyo a las empresas que participan en las investigaciones antidumping, antisubvenciones y de salvaguardia
c) Beneficiarios del régimen
(341)
Este programa está disponible para las empresas incursas en investigaciones antidumping que trabajan siguiendo las instrucciones del Ministerio de Comercio y las autoridades provinciales.
d) Conclusiones de la investigación
(342)
Este programa constituye una subvención ya que ofrece una contribución financiera en la forma de una transferencia directa de fondos en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base para cubrir los gastos de defensa jurídica en los procedimientos antidumping y confiere un beneficio en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Esta subvención es específica con arreglo al artículo 4, apartado 2, letras a) y c) del Reglamento de base, porque se limita a determinadas empresas incursas en procedimientos antidumping extranjeros. Además, este programa es específico conforme a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base, dado que está limitado a determinadas empresas registradas en las regiones geográficas designadas y gobernadas por autoridades provinciales que apliquen este programa.
e) Cálculo del importe de la subvención
(343)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de información para la evaluación de este beneficio y dado que el programa ya fue examinado por las instituciones de la Unión en un procedimiento antisubvenciones anterior, la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es la evaluación realizada para este programa en el procedimiento relativo al papel fino estucado, debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(344)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,01 % sobre la base de las conclusiones del procedimiento papel fino estucado (81).
3.3.8. ADQUISICIÓN DE MERCANCÍAS POR EL GOBIERNO POR UNA REMUNERACIÓN SUPERIOR A LA ADECUADA
(345)
La denuncia incluye pruebas de que el Gobierno chino compró, a través de empresas estatales, productos siderúrgicos fabricados por productores de OCS. En la denuncia se hace referencia a compras del Gobierno chino de una serie de productos de acero, incluidas chapas con revestimiento de color, bobinas de chapa laminadas en caliente, chapas laminadas en frío, chapas semigruesas, chapas galvanizadas y muchos otros. La denuncia pone de manifiesto que el precio de compra de esos productos por las empresas estatales se fijaba en función de distintos elementos o valores de referencia, y que había límites de precio o ajustes en función de los distintos productos y de las partes interesadas en la transacción.
(346)
Las autoridades chinas respondieron remitiendo a sus argumentos generales sobre las empresas estatales, según los cuales no está demostrado que las empresas estatales compradoras de esos productos siderúrgicos fueran organismos públicos en el sentido del Acuerdo SMC de la OMC, y afirmando que les era imposible recabar datos sobre transacciones concretas de entidades desconocidas. También adujeron que la denuncia no aludía a ninguna compra de productos en la que participaran exportadores incluidos en la muestra. La Comisión se remite a sus conclusiones sobre los compradores de OCS y otros productos de acero que son empresas estatales (considerandos 49 - 73 anteriores) y a la petición a las autoridades chinas de que facilitaran información también sobre los exportadores no incluidos en la muestra (véanse los considerandos 34 - 35 anteriores). Dada la falta de información adicional por parte de las autoridades chinas sobre este programa, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información disponible en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
(347)
En la medida en que los precios son superiores a los del mercado y el Estado confiere un beneficio a los productores de OCS a través de las empresas estatales compradoras, este programa está sujeto a medidas compensatorias con arreglo a lo dispuesto en los artículos 3, apartado 1, letra a), inciso iii) y 6, letra d), del Reglamento de base. También debe tenerse en cuenta que la alegación contenida en la denuncia de que no existe un precio privado fiable en el mercado debido al predominio del sector público en el mercado del acero ha sido confirmada por la investigación, ya que las empresas estatales poseen una parte predominante del mercado del acero en China, al menos por lo que respecta al acero laminado en caliente y en frío (véanse los considerandos 76 a 79). La subvención es específica de conformidad con el artículo 4, apartado 2, del Reglamento de base, ya que está limitada exclusivamente a entidades seleccionadas participadas por el Estado en el sector del acero. No obstante, la complejidad de las transacciones y de los contratos correspondientes, combinada con la ausencia de datos necesarios en el expediente, no permitieron a la Comisión llegar a una conclusión firme sobre este programa. Por ello, la Comisión decidió no llevar más allá la evaluación de este programa.
3.3.9. OTROS PROGRAMAS REGIONALES
a) Falta de cooperación de las autoridades chinas
(348)
El Gobierno chino respondió que ninguno de los productores incluidos en la muestra estaba ubicado en zonas de aplicación de los programas regionales contemplados en esta sección, y que la información solicitada por la Comisión era irrelevante para la investigación. Dada la importancia de esta información para la investigación (véanse los considerandos 34 - 35 anteriores) y a falta de una respuesta de las autoridades chinas, la Comisión tuvo que basar su decisión sobre todos los programas regionales contemplados en esta sección en los datos disponibles en el expediente, de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
3.3.9.1. Subvenciones concedidas en la zona nueva Binhai de Tianjin y en la zona de desarrollo económico y tecnológico de Tianjin
b) Base jurídica
(349)
La base jurídica del régimen de amortización acelerada es la Circular del Ministerio de Hacienda y de la Administración Fiscal del Estado sobre las políticas preferenciales en materia de impuesto sobre sociedades para apoyar el desarrollo y la apertura de la nueva zona Binhai de Tianjin.
c) Conclusiones de la investigación
(350)
La denuncia alegaba que el programa pretendía fomentar la construcción de infraestructuras científicas y tecnológicas en la nueva zona Binhai de Tianjin (TBNA) y en la zona de desarrollo económico y tecnológico de Tianjin (TETDA) y establecer un sistema de renovación científica y tecnológica y de creación de capacidades en el ámbito de los servicios. Según la denuncia, en el marco de este programa, se concedieron beneficios financieros con cargo al Fondo de Ciencia y Tecnología y al Programa de amortización acelerada. Dichos beneficios se limitarían a las empresas establecidas en la jurisdicción de la comisión administrativa de la TBNA, incluidas empresas productoras/exportadoras del producto afectado. La denuncia remitía a la decisión de las autoridades de Estados Unidos en el procedimiento en materia de medidas compensatorias relativo a determinados tubos estándar, de canalización y de presión de acero al carbono y de aleación de acero procedentes de la República Popular China, que consideraron este programa sujeto a medidas compensatorias (82).
(351)
A falta de cooperación de las autoridades chinas, la Comisión tuvo que basar su decisión sobre este programa en la mejor información disponible, que era la contenida en la denuncia y en la citada decisión de las autoridades de los Estados Unidos, de acuerdo con el artículo 28 del Reglamento de base.
(352)
Este programa confiere un beneficio no recurrente a las empresas receptoras en la forma de subvenciones con cargo al Fondo de Ciencia y Tecnología, en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base (transferencia directa de fondos), y en la forma de una condonación de ingresos públicos en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base por lo que respecta al Programa de amortización acelerada.
(353)
Las subvenciones con cargo al Fondo de Ciencia y Tecnología y al Programa de amortización acelerada son específicas en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base, ya que están limitadas a determinadas empresas situadas en determinadas regiones geográficas (es decir, TBNA o TETDA).
d) Cálculo del importe de la subvención
(354)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio para los productores exportadores es una decisión comparable de las autoridades de los Estados Unidos, en concreto el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 10 de septiembre de 2010 sobre determinados tubos estándar, de canalización y de presión de acero al carbono y de aleación de acero (páginas n.o 20 y 21) (Registro Federal, vol. 75, n.o 182, página 57444/21 de septiembre de 2010). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (83).
(355)
El tipo total de subvención así establecido durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,61 %, que corresponde al tipo acumulado de los regímenes considerados, tal como se establece en la decisión mencionada en el considerando anterior.
3.3.9.2. Programas relacionados con la región nororiental
a) Base jurídica
(356)
La base jurídica es la Circular del Ministerio de Hacienda y de la Administración Fiscal del Estado sobre la impresión y distribución de las normas sobre aspectos pertinentes de la ampliación del ámbito de deducción del IVA en las zonas del Nordeste, de 14 de septiembre de 2004.
b) Conclusiones de la investigación
(357)
El denunciante afirmaba que el Gobierno chino estableció el Programa de revitalización del Nordeste en 2003 para restablecer la antigua base industrial de la ciudad de Dalian y las tres provincias del nordeste, Liaoning, Jilin y Heilongjiang, que constituyen el centro tradicional de la industria siderúrgica china. Según la denuncia, las autoridades chinas crearon un banco especial, el Banco de Revitalización del Nordeste (NRB), bajo el control del Consejo de Estado, con el mandato de financiar la ayuda para la revitalización del antiguo núcleo de industria pesada del nordeste.
(358)
La denuncia también hacía referencia a las subvenciones concedidas en el marco de este programa por el Banco de Exportación-Importación de China («ExIm Bank») a través de su rama en Dalian por un importe total de 5 000 millones de RMB en créditos de exportación y otros «préstamos de bajo coste», valorados en 150 millones de RMB de ahorro para las empresas locales desde noviembre de 2003. La denuncia informaba asimismo de que los créditos se habían ampliado a empresas no solventes para mejorar la competitividad de empresas estatales en mala situación, que disfrutaron de un acceso desproporcionado a recursos financieros, a pesar de contar con la cuota más alta de préstamos no productivos del país.
(359)
A falta de cooperación por parte de las autoridades chinas, la Comisión tuvo que basar su decisión sobre este programa en la información contenida en la denuncia y en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 17 de noviembre de 2008 sobre tubos de canalización de acero al carbono soldados de sección circular (páginas 21 y 22) (Registro Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008), debidamente ajustado, en su caso, tal como se menciona en el anterior considerando 252.
(360)
Este programa confiere una ventaja a las empresas receptoras en la forma de: i) subvenciones, como bonificaciones de intereses para la exportación; ii) reembolso del IVA por la compra de activos fijos.
(361)
Por lo que respecta a i) las bonificaciones de intereses para la exportación, la concesión de bonificaciones de intereses constituye una subvención en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. La Decisión de los Estados Unidos hace referencia a este programa como «Fondo de desarrollo del comercio exterior» en vez de «Programa de revitalización del Nordeste», como también se menciona en la denuncia. Este programa está gestionado por las autoridades provinciales de Liaoning (a saber, la Oficina Provincial de Comercio Exterior y Cooperación Económica y el Departamento de Hacienda de Liaoning). Entre los proyectos subvencionables se encuentran los emprendidos por empresas de exportación, entre otras cosas, para mejorar la competitividad de su base de exportación y explorar mercados internacionales. Dado que estas subvenciones dependen de los resultados de exportación, este programa es específico de conformidad con el artículo 4, apartado 4, letra a), del Reglamento de base.
(362)
Con respecto a ii), el reembolso del IVA para la adquisición de activos fijos constituye una subvención en la forma de una condonación de ingresos públicos por parte del Estado con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Este programa establece que los sujetos pasivos de IVA de determinadas industrias pueden deducir el IVA de las adquisiciones de activos fijos del IVA de las ventas de productos acabados. Esta deducción del IVA está limitada a las empresas ubicadas en la región del Nordeste y, por tanto, es específica para una región concreta en el sentido del artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base.
c) Cálculo del importe de la subvención
(363)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (sobre programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos.
(364)
El tipo total de subvención así establecido para el Programa de revitalización del Nordeste durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,18 %, que corresponde al tipo acumulado de las subvenciones y los reembolsos de IVA recibidos en el marco del Programa de desarrollo del comercio exterior, tal como se establece en el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 17 de noviembre de 2008 sobre tubos de canalización de acero al carbono soldados de sección circular (páginas 21 y 22) (Registro Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (84).
a) Base jurídica
(365)
La base jurídica son las Medidas provisionales de la Administración sobre la asistencia financiera en materia de intereses para la exportación de productos de alta tecnología y productos de fabricación de equipos de la provincia de Liaoning, adoptadas el 16 de diciembre de 2004.
b) Conclusiones de la investigación
(366)
La denuncia alegaba que este programa presta asistencia a las empresas para ampliar la exportación de productos de alta tecnología y apoya el desarrollo de empresas ubicadas en la provincia de Liaoning. El programa está gestionado por la Oficina de Comercio Exterior y Cooperación Económica de la provincia de Liaoning, el Departamento de Hacienda de Liaoning y la Comisión Económica de la provincia de Liaoning. Las autoridades de los Estados Unidos consideraron que este programa estaba sujeto a derechos compensatorios en la decisión anteriormente mencionada sobre tubos de canalización (véase el considerando 359).
(367)
Este programa confiere un beneficio en la forma de transferencias directas de fondos del Gobierno chino para pagar intereses de préstamos bancarios en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. Se entiende por préstamos de exportación los préstamos a corto plazo obtenidos, de bancos y entidades financieras no bancarias, por las empresas de esta provincia que fabrican productos de alta tecnología y productos de fabricación de equipos, a fin de paliar la escasez de fondos para la producción y el funcionamiento entre la declaración de exportación de los productos y la percepción del pago. Las empresas elegibles deben tener un volumen de exportaciones anual superior a un millón de dólares y exportar productos que entren en el ámbito del «Repertorio de exportación de productos de alta tecnología de China» o en el ámbito de los productos de fabricación de equipos. Por tanto, este programa es específico de conformidad con el artículo 4, apartado 2, del Reglamento de base porque está limitado a las empresas que cumplen esos criterios. Este programa depende de los resultados de exportación de conformidad con el artículo 4, apartado 4, letra a), del Reglamento de base. El programa es también específico para una región concreta de conformidad con lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, ya que está limitado a empresas ubicadas en la región geográfica designada del nordeste de China.
c) Cálculo del importe de la subvención
(368)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (sobre programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos.
(369)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,43 %, que corresponde al tipo establecido para el régimen de bonificación del interés para las exportaciones por el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 17 de noviembre de 2008 sobre canalizaciones de acero al carbono soldadas de sección circular (página n.o 23) (Registro Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (85).
a) Conclusiones de la investigación
(370)
La denuncia remite al programa anteriormente contemplado de bonificaciones de intereses para la exportación, que solamente es elegible en conexión con «préstamos de exportación» en curso. Las autoridades de los Estados Unidos también consideraron este programa sujeto a derechos compensatorios en su decisión sobre los tubos de canalización.
(371)
La base jurídica son las «Medidas provisionales de la Administración sobre la asistencia financiera en materia de intereses para la exportación de productos de alta tecnología y productos de fabricación de equipos de la provincia de Liaoning», adoptadas el 16 de diciembre de 2004.
(372)
Este programa confiere un beneficio en la forma de transferencias directas de fondos del Gobierno chino en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. La subvención otorga un beneficio de conformidad con los artículos 3, apartado 2, y 6, letra b), del Reglamento de base igual a la diferencia entre lo que pagaron los receptores y el importe que habrían debido pagar por un préstamo comercial comparable en ausencia del programa. Estos créditos son concedidos por el Gobierno a través de sus bancos de fomento y bancos estatales (véase el análisis en los considerandos 157 - 180 anteriores). Estos préstamos de exportación son específicos con arreglo al artículo 4, apartado 4, letra a), del Reglamento de base porque dependen de los resultados de exportación, y también con arreglo al artículo 4, apartado 3, ya que están limitados a las empresas ubicadas en una determinada región geográfica de China.
b) Cálculo del importe de la subvención
(373)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (sobre programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos.
(374)
El tipo de subvención así establecido durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 1,05 %, que corresponde a la media aritmética de los tipos para el régimen de préstamos de exportación establecido por el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 17 de noviembre de 2008 sobre canalizaciones de acero al carbono soldadas de sección circular (página n.o 23) (Registro Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (86).
a) Conclusiones de la investigación
(375)
La denuncia indica que el programa «cinco puntos, una línea costera» fue introducido el 21 de enero de 2006 por el gobierno provincial de Liaoning. El gobierno de Liaoning concede subvenciones a determinadas empresas situadas en la zona, dando prioridad a las establecidas en las cinco zonas clave como bases de fabricación para la exportación. El trato preferencial comprende una serie de beneficios, incluido un tipo impositivo reducido del 15 % para las empresas certificadas de «alta tecnología»; una exención del impuesto sobre sociedades para las empresas de alta tecnología «de inversión nacional»; prioridad para recibir bonificaciones de intereses; privilegios en materia de gestión económica; y exenciones de tasas públicas. Según la denuncia, el Banco de Desarrollo de China (CDB), un banco estatal de fomento, concedió préstamos preferenciales en el marco de este programa.
(376)
Las autoridades de los Estados Unidos consideraron este programa sujeto a derechos compensatorios en la Decisión relativa a los tubos de canalización anteriormente citada.
(377)
La base jurídica de este programa es el «Dictamen del gobierno provincial de Liaoning por el que se fomenta una mayor apertura en zonas costeras clave en desarrollo». La Comisión de desarrollo y reforma de Liaoning y la Oficina de Finanzas de Liaoning gestionan las bonificaciones de intereses, y la Autoridad de comercio, industria y parque industrial de Huludao Beigang gestiona las exenciones de tasas previstas por el programa.
(378)
Este programa otorga ventajas financieras en forma de transferencias directas de fondos del Gobierno chino en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base y/o de condonación o no recaudación de ingresos públicos con arreglo al artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Estas subvenciones constituyen un beneficio de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base igual al importe de la subvención y/o de las exenciones de impuestos/tasas. Estas subvenciones son específicas conforme a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base, ya que se limitan a determinadas empresas ubicadas en la jurisdicción de la autoridad provincial de Liaoning. Para su concesión se concede prioridad a las empresas establecidas en las cinco zonas clave como bases de fabricación para la exportación, de modo que estas subvenciones son específicas también de conformidad con el artículo 4, apartado 4, letra a), del Reglamento de base en la medida en que dependen de los resultados de exportación.
b) Cálculo del importe de la subvención
(379)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (sobre programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos.
(380)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,30 %, que corresponde al tipo establecido para este régimen por el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 17 de noviembre de 2008 sobre tubos de canalización de acero al carbono soldados de sección circular (página n.o 23) (Registro Federal, vol. 73, n.o 227, página 70961/24 de noviembre de 2008). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (87).
3.3.9.3. Subvenciones en el marco del programa de ciencia y tecnología de la provincia de Jiangsu
a) Base jurídica
(381)
La base jurídica de este programa son las Medidas administrativas sobre la plataforma de servicios públicos de ciencia y tecnología de Jiangsu (Sukeji (2006) n.o 102; Sucaijiao (2006) n.o 22).
b) Conclusiones de la investigación
(382)
La denuncia afirma que este programa concede, entre otras cosas, subvenciones a determinadas empresas. Las autoridades chinas afirmaron en su respuesta al cuestionario que ninguna empresa incluida en la muestra utilizaba este programa o se beneficiaba de él. La Comisión se remite a sus argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas también a las preguntas relativas a empresas no incluidas en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). Además, la Comisión señala que la denuncia enumera como posibles beneficiarios las dos empresas incluidas en la muestra y otros productores de OCS no incluidos en la muestra situados en la zona de aplicación. Por ello, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en los datos disponibles en el expediente de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base y, en particular, la información contenida en la denuncia y las conclusiones de las autoridades de los Estados Unidos, que sometieron este programa a derechos compensatorios en virtud de la Decisión relativa al alambre de acero trenzado para hormigón pretensado procedente de la República Popular China (88).
(383)
Las ventajas financieras concedidas en forma de subvenciones aportan una contribución en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. Estas subvenciones son específicas conforme a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 2, letra c), del Reglamento de base porque no parece haber criterios o condiciones objetivos que rijan el acceso a los beneficios de este régimen (de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento de base) y, sobre la base de los datos disponibles, no parece que el Departamento de Ciencia y Tecnología de Jiangsu ejerza el poder discrecional de un modo objetivo.
c) Cálculo del importe de la subvención
(384)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de una cuantificación precisa en otra parte, se ha considerado que la fuente más adecuada de información para evaluar el beneficio a los productores exportadores es una decisión comparable (sobre programas de naturaleza similar) de las autoridades de los Estados Unidos.
(385)
El tipo de subvención así establecido para este régimen durante el periodo de investigación para todas las empresas que no cooperaron se fija en el 0,01 %, que corresponde al tipo establecido para este régimen por el Memorando de Decisión de los Estados Unidos de 14 de mayo de 2010 sobre el alambre de acero trenzado para hormigón pretensado (página n.o 35) (Registro Federal, vol. 75, n.o 98, página 28557/21 de mayo de 2010). En lo que atañe a las investigaciones llevadas a cabo por las autoridades de los Estados Unidos, cabe señalar que la metodología utilizada para calcular el importe del beneficio de los programas fiscales es esencialmente la misma que la empleada por la Unión (89).
3.3.9.4. Subvenciones en el marco del programa de ciencia y tecnología de la provincia de Hebei
a) Conclusiones de la investigación
(386)
La denuncia hace referencia a dos subvenciones concedidas en 2009 en el marco del programa ciencia y tecnología de la provincia de Hebei a un productor de OCS por un importe de 700 000 RMB y 2 080 000 RMB. Las autoridades chinas afirmaron en su respuesta al cuestionario que ninguna de las empresas incluidas en la muestra estaba establecida en Hebei, por lo que la información solicitada era irrelevante para la investigación. La Comisión se remite a sus argumentos sobre la petición a las autoridades chinas de que proporcionaran respuestas completas también a las preguntas relativas a empresas no incluidas en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). Por tanto, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información disponible en el expediente (en este caso, la denuncia), de conformidad con el artículo 28 del Reglamento de base.
(387)
Las ventajas financieras concedidas en el marco de este programa en la forma de ayudas son subvenciones dado que aportan una contribución financiera en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base. Constituyen un beneficio de conformidad con el artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base igual al importe de las ayudas. Estas subvenciones son específicas de conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base ya que solamente se conceden a empresas ubicadas en la provincia de Hebei.
b) Cálculo del importe de la subvención
(388)
El importe de la subvención sujeta a medidas compensatorias se calcula en función del beneficio obtenido por los receptores de la misma durante el periodo de investigación. A falta de cualquier otra información para la evaluación de este beneficio, la Comisión tuvo que basar sus conclusiones en la información contenida en la denuncia. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención así calculado se asignó al volumen de negocios total de los beneficiarios durante el periodo de investigación, como denominador apropiado, ya que la subvención no depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas.
(389)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron es despreciable (inferior al 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCIONES AD HOC
a) Conclusiones de la investigación
(390)
En la denuncia se enumeran varias subvenciones ad hoc supuestamente concedidas a determinados productores de OCS, tanto estatales como privados. Dichas subvenciones habrían consistido tanto en ayudas como en exenciones o reducciones fiscales, entre otras, para financiar proyectos o activos concretos. Fueron concedidas en el marco de la política estratégica general de mejora de la industria siderúrgica.
(391)
La Comisión pidió a las autoridades chinas que facilitaran información sobre estas subvenciones ad hoc. Estas últimas respondieron que las alegaciones de la denuncia se basaban en extractos de los informes anuales y que ninguno de ellos parecía concernir a las empresas incluidas en la muestra. Por tanto, las autoridades chinas concluyeron que no era necesario abordar las alegaciones sobre transacciones concretas relativas a empresas y provincias no incluidas en la muestra. Además, reiteraron uno de sus comentarios generales según el cual el mero listado de determinadas transacciones como «subvenciones» en el informe anual de una empresa no puede considerarse prueba suficiente para lanzar una investigación sobre ellas, ya que «no constituye prueba suficiente prima facie de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Acuerdo SMC de la OMC».
(392)
La Comisión se remite a sus argumentos que explican por qué las autoridades chinas estaban obligadas a facilitar información también sobre las alegaciones de subvenciones relativas a empresas no incluidas en la muestra (considerandos 34 - 35 anteriores). La Comisión tuvo que basar sus conclusiones sobre estas subvenciones ad hoc en los datos disponibles en el expediente conforme a lo dispuesto en el artículo 28 del Reglamento de base.
(393)
Las subvenciones ad hoc enumeradas en la denuncia constituyen una subvención en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso i), del Reglamento de base en la forma de una transferencia directa de fondos por lo que respecta a las ayudas y transferencias de recursos similares, y en el sentido del artículo 3, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base, en la forma de una condonación de ingresos por lo que respecta a las distintas exenciones o reducciones de impuestos o tasas a escala central, provincial o municipal que de otro modo se adeudarían. La Comisión señala que los propios informes anuales de los distintos productores de OCS hacen referencia a esas contribuciones financieras como «subvenciones». En vista de ello, algunas de estas subvenciones parecen ser específicas de hecho o de Derecho, conforme a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 2, del Reglamento de base porque, a falta de cooperación de las autoridades chinas, se considera que se conceden a un número limitado de empresas siderúrgicas en el sector fomentado del acero, o por el modo en que las autoridades otorgantes han ejercicio el poder discrecional para su concesión. Además, algunas de estas subvenciones parecen también específicas de conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Reglamento de base, ya que el acceso a las mismas está limitado a determinadas empresas situadas en regiones geográficas designadas del territorio de una determinada provincia.
b) Cálculo del importe de la subvención
(394)
La Comisión estudió cuidadosamente la información disponible en el expediente sobre cada una de estas subvenciones ad hoc para los distintos productores de OCS. La Comisión comprobó que algunas de estas subvenciones no distorsionan el comercio y/o confieren cantidades relativamente pequeñas a los productores de OCS. Pero hay también varias subvenciones específicas que parecen otorgar subvenciones significativas a los productores de OCS. En vista de lo anterior y de la información que obra en el expediente, la Comisión consideró adecuado calcular el derecho compensatorio aplicable tomando como referencia la simple media resultante de las subvenciones y los programas fiscales sujetos a derechos compensatorios en este procedimiento, a pesar de la falta de cooperación de las autoridades chinas y de los productores de OCS afectados.
(395)
El tipo de subvención así establecido para todas las empresas que no cooperaron asciende al 0,5 %.
3.4. COMENTARIOS DE LAS PARTES DESPUÉS DE LA COMUNICACIÓN DEFINITIVA
(396)
Las autoridades chinas, un productor exportador incluido en la muestra (Zhejiang Huadong) y el denunciante presentaron comentarios sobre la comunicación definitiva.
3.4.1. COMENTARIOS DE LAS AUTORIDADES CHINAS SOBRE LA COMUNICACIÓN DEFINITIVA
(397)
A la vista de los numerosos y exhaustivos argumentos presentados por las autoridades chinas y de la inviabilidad (debido también a la existencia de alguna información confidencial) de recogerlos todos en el presente Reglamento, la Comisión expuso de forma bilateral por escrito a las autoridades chinas todos los elementos de hecho y de Derecho que respaldaban el rechazo de esas alegaciones.
3.4.1.1. Cuestiones de procedimiento
(398)
En varios de sus argumentos sobre la apertura de la investigación, las autoridades chinas parecieron considerar que determinadas disposiciones del Acuerdo SMC y del Reglamento de base de la UE deben interpretarse ateniéndose al informe del Grupo Especial GOES (90). Por ejemplo, las autoridades chinas hicieron referencia a la «eliminación» de ciertas dudas por el Grupo Especial GOES (91). Si bien la Comisión tomó nota de las conclusiones del grupo especial al respecto y no se mostró en desacuerdo con algunas de ellas, esas conclusiones no modifican los tratados ni los textos legislativos pertinentes, en particular el artículo 11, apartados 2 y 3, del Acuerdo sobre Subvenciones de la OMC o el artículo 9, apartados 2 y 3, del Reglamento de base sobre derechos compensatorios, que son relevantes y vinculantes para la Comisión en todos los procedimientos antisubvenciones.
(399)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión infringió el artículo 11, apartado 2, del Acuerdo SMC (ASMC), ya que inició la investigación a partir de una denuncia que no contenía ninguna prueba de «la existencia, el grado y los efectos de ninguna de las subvenciones alegadas» y, por tanto, incumplió su obligación con arreglo al artículo 11, apartado 3, de examinar la exactitud y la idoneidad de las pruebas.
Tuvo que rechazarse esta alegación. La referencia de las autoridades chinas a «la existencia, el grado y los efectos» de la subvención es una cita del artículo 11, apartado 1, del ASMC, que describe la finalidad de una investigación. En opinión de la Comisión, esa cita no guarda relación con el artículo 11, apartado 2, del ASMC, que establece que el denunciante debe proporcionar «suficientes pruebas de la existencia de una subvención y, si es posible, su cuantía» y la denuncia debe incluir «la información querazonablemente tenga a su alcance el solicitante» La Comisión analizó las pruebas presentadas por el denunciante, que eran abundantes, tal como se desprende claramente de la versión abierta a la inspección por las partes interesadas en la denuncia. Los servicios de la Comisión solo propusieron el inicio de una investigación tras analizar debidamente la exactitud e idoneidad de las pruebas, que consideraron suficientes prima facie.
(400)
Las autoridades chinas señalaron que había que determinar de forma individual cada elemento (contribución financiera, beneficio y especificidad) de cada régimen de subvención. La Comisión está de acuerdo con las autoridades chinas en que las alegaciones de subvención deben examinarse de forma individual. Ahora bien, esto no significa que haya que examinar de forma aislada las pruebas presentadas sobre cada elemento de cada programa de subvención. Por ejemplo, es posible que la prueba de la especificidad de un programa sea muy relevante para la determinación de la especificidad de otro programa, dependiendo, entre otras cosas, de la información pública de que se disponga sobre esos programas, así como de la medida en que estén estrechamente conectados y se rijan por la misma legislación.
(401)
Las autoridades chinas alegaron que debía haber pruebas durante el periodo de investigación de la cuantía (superior al nivel mínimo) de la subvención para cada programa, así como pruebas suficientes del carácter subvencionador real de cada subvención, no de beneficios «potenciales» o «probables». A este respecto, la Comisión no está de acuerdo con las autoridades chinas, ya que ni el Reglamento de base ni el Acuerdo SMC de la OMC exigen demostrar que las subvenciones de un programa concreto sean superiores a un nivel mínimo. No se discute que una subvención debe conferir un beneficio durante el periodo de investigación para que sea sometida a medidas compensatorias y que los denunciantes deben esforzarse por presentar pruebas al respecto. No obstante, el artículo 11, apartado 2, del ASMC requiere tan sólo «pruebas suficientes» de la existencia de la subvención sobre la base de la información que «razonablemente tenga a su alcance» el denunciante. Dado que mucha de la información sobre los beneficios derivados de las subvenciones (por ejemplo, exenciones fiscales, ayudas, suministro de bienes) no está disponible públicamente, a menudo es imposible para los denunciantes establecer con certeza que la subvención ha conferido un beneficio a los productores del producto afectado. En esas situaciones, se pide al denunciante que aporte la mejor prueba disponible de que, por ejemplo, los productores del producto afectado son elegibles para la subvención y de que el programa todavía está en vigor o sigue generando beneficios. El nivel de prueba requerido dependerá de los hechos del caso y del volumen de información que tenga razonablemente a su alcance el denunciante.
(402)
Las autoridades chinas alegaron que el Anuncio de inicio infringía el artículo 22, apartado 2, inciso iii), del ASMC, argumentando que no se puede considerar que la mera repetición de los nombres asignados a los distintos programas constituya una «descripción» de los mismos. La Comisión considera que las prácticas de concesión de las subvenciones que debían investigarse estaban adecuadamente descritas en el Anuncio de inicio, que especificaba los regímenes afectados, y estima, por tanto, que el Anuncio no vulnera el artículo 22, apartado 2, inciso iii), del ASMC.
(403)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión había iniciado indebidamente la investigación sobre una serie de programas de subvenciones al haber considerado la denuncia «de forma global» o «en su totalidad», en vez de examinar cada programa; también afirmaron que las conclusiones de otras autoridades de investigación sobre varios programas no constituyen por sí mismas prueba suficiente para el inicio. Como se ha explicado antes (considerando 400), los servicios de la Comisión examinaron cada programa. La medida en que las conclusiones de otras autoridades de investigación sobre un programa concreto pueden constituir prueba suficiente para el inicio depende de cada caso concreto y de que el denunciante disponga razonablemente de otra información.
(404)
Las autoridades chinas (citando una alegación de los Estados Unidos en el asunto GOES (92)) adujeron que era posible que se hubiera utilizado el estatuto de «industria fomentada» de los productores de OCS recogido en los documentos de planificación del Gobierno de un «modo indiscriminado» para demostrar la especificidad. Esto no se corresponde con la realidad. La legislación que clasifica a los productores de OCS como «fomentados» (93) (y establece las consecuencias derivadas de ello) no constituye (como afirman las autoridades chinas) «información de carácter general sobre la política del Gobierno, sin ninguna conexión directa con el programa en cuestión». Dado que limita explícitamente el acceso al mismo a determinadas empresas (o les concede beneficios preferentes), dicha legislación tiene obviamente una conexión muy directa con el programa en cuestión.
(405)
Las autoridades chinas alegaron que debe probarse el beneficio actual de un programa de subvención y que el hecho de que un programa haya estado sujeto a medidas compensatorias en otros casos es insuficiente, por tratarse de conclusiones relativas a un periodo de investigación diferente. No se discute que una subvención debe conferir un beneficio durante el periodo de investigación para ser sujeta a medidas compensatorias y que los denunciantes deben esforzarse por presentar pruebas al respecto. Sin embargo, a efectos del inicio de la investigación, la prueba del uso de un programa en un periodo razonablemente reciente puede ser muy relevante, por ejemplo si no hay ninguna información públicamente disponible que indique que el programa ha concluido o ha sido modificado. La remisión de las autoridades chinas al Grupo Especial GOES (94) (apartado 7.72 del informe) no es concluyente, ya que se refiere a situaciones en las que está «claro» que en la actualidad no se conceden subvenciones, lo cual no sucede aquí.
(406)
Las autoridades chinas alegaron que debe probarse que se han beneficiado realmente de un programa algunos productores del producto afectado para que pueda iniciarse la investigación. Esta alegación no puede aceptarse. Ni en el Reglamento de base ni en el artículo 11, apartado 2, del ASMC, que exige «pruebas suficientes de la existencia de una subvención…», se exigen pruebas explícitas de su utilización real por determinados productores. Dado que mucha de la información sobre los beneficios derivados de subvenciones (por ejemplo, exenciones fiscales, ayudas, suministro de bienes) no está disponible públicamente, a menudo es imposible para los denunciantes establecer con certeza que la subvención ha conferido un beneficio a los productores del producto afectado. En esas situaciones, se pide al denunciante que aporte la mejor prueba disponible de que, por ejemplo, los productores del producto afectado son elegibles para la subvención y de que el programa todavía está en vigor o sigue generando beneficios. El nivel de prueba requerido dependerá de los hechos del caso y de cuánta información tenga razonablemente a su alcance del denunciante. De hecho, imponer una exigencia semejante a los denunciantes favorecería los sistemas poco transparentes en perjuicio de los más transparentes en el supuesto de concesión del mismo tipo de subvención.
(407)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no les concedió un «plazo prudencial» para presentar la información necesaria, con arreglo al artículo 12, apartado 7, del Acuerdo SMC. También alegaron que la Comisión no les concedió una «amplia oportunidad» de presentar por escrito todas las pruebas relevantes relativas a la investigación, de acuerdo con el artículo 12, apartado 1, del Acuerdo SMC. Estos argumentos deben rechazarse, ya que la Comisión concedió a las autoridades chinas un plazo prudencial y amplias posibilidades para presentar información relevante, de conformidad con las disposiciones pertinentes de la OMC y el Reglamento de base. La Comisión señala que concedió, de forma excepcionalmente generosa, prórrogas del plazo para responder al cuestionario original, que supusieron la ampliación del periodo total de respuesta de 37 días a casi dos meses. Si se tiene en cuenta asimismo el procedimiento de subsanación de deficiencias, las autoridades chinas dispusieron de más de tres meses desde el inicio para proporcionar la información solicitada. Además se les brindó la oportunidad de aportar la información que faltaba hasta el momento de la visita de inspección. La Comisión señala asimismo que el «plazo prudencial» debe contemplarse en el contexto del procedimiento, ya que el Reglamento antisubvenciones de base obliga a la Comisión a concluir la investigación en un plazo de 13 meses. La concesión de plazos aún más largos, como pedían las autoridades chinas, habría afectado de forma inevitable y negativa a la posibilidad de que la Comisión procediera con prontitud y pudiera cumplir los plazos prescritos.
(408)
Las autoridades chinas también aludieron a su solicitud de ayuda a la Comisión para preparar la respuesta al cuestionario, que según alegaron se les denegó. Esto no se corresponde con la realidad, ya que la solicitud de ayuda de las autoridades chinas era tan amplia y abierta (por ejemplo, abarcaba cada pregunta del cuestionario y de los apéndices) que la Comisión solo pudo ofrecerles ayuda sobre problemas concretos que encontraran en sus respuestas, no sobre cada una de las preguntas. Las autoridades chinas decidieron no aceptar esta oferta de asistencia. La Comisión desea señalar también que el artículo 12, apartado 11, del ASMC establece que la asistencia solicitada debe ser «factible», requisito que no se da en el caso de las solicitudes amplias y abiertas que imponen una enorme carga a la autoridad de investigación, en especial cuando el cuestionario se explica por sí mismo. La Comisión desea señalar que las autoridades chinas tienen una gran experiencia en investigaciones antisubvenciones y utilizan los servicios de abogados externos.
(409)
Con respecto a los programas de subvenciones recogidos en la denuncia que no habían sido utilizados por los exportadores incluidos en la muestra, las autoridades chinas alegaron que no podrían proporcionar la información solicitada sobre todos ellos en el plazo concedido por la Comisión debido a la fragmentación de la industria siderúrgica. También adujeron que la Comisión no les notificó, hasta una fase muy avanzada del procedimiento, las consecuencias potenciales de la falta de aportación de la información solicitada sobre esos programas, ya que se referían a empresas no incluidas en la muestra. La Comisión desea señalar desde el principio la existencia de una incoherencia en la posición de las autoridades chinas, ya que su alegación de que no dispusieron de tiempo suficiente para aportar respuestas en el plazo prescrito parece contradecirse con su decisión deliberada de no responder sobre todos los programas no utilizados por los exportadores incluidos en la muestra amparándose en que supuestamente no comprendían el propósito de la petición de la Comisión ni las consecuencias de su negativa a proporcionar la información solicitada. En cualquier caso, como se indicó antes (considerando 407), la Comisión concedió a las autoridades chinas varias ampliaciones de plazo para que pudieran presentar la información solicitada sobre todos los programas. Por tanto, el plazo total asignado (es decir, más de tres meses si se incluye el proceso de subsanación de deficiencias) era más que suficiente para facilitar la información solicitada. Las propias autoridades chinas reconocen explícitamente en sus comentarios que es cierto que adoptaron la posición de que no se les habría debido pedir que presentaran información sobre esos otros programas, como queda de manifiesto también por su decisión de no intentar presentar respuestas parciales o incompletas para mostrar su disposición a colaborar, sino simplemente de no presentar ninguna información en absoluto.
(410)
La Comisión tampoco puede aceptar el argumento de las autoridades chinas de que no comprendieron las consecuencias de la no presentación de la información solicitada sobre los programas no utilizados por los exportadores incluidos en la muestra. De hecho, la Comisión les aclaró esas consecuencias en varias ocasiones desde el comienzo del procedimiento. Más en concreto, las consecuencias de la falta de cooperación se indicaron expresamente en el Anuncio de inicio y en la página de cubierta del cuestionario, donde se remitía a las disposiciones pertinentes del Reglamento de base. La Comisión expuso además detalladamente la finalidad del muestreo y la necesidad de que las autoridades chinas proporcionaran la información solicitada, dado el alto nivel de no cooperación y los posibles exámenes de las solicitudes de trato individual, en sus cartas de 19 de marzo, 11 de abril, 4 de mayo (carta sobre las deficiencias), 7 de junio (carta previa a la visita de inspección) y 14 de agosto de 2012. Por tanto, las autoridades chinas no podían desconocer o haber comprendido mal las consecuencias de su falta de cooperación en lo que respecta a los programas no utilizados por los productores exportadores incluidos en la muestra. En esencia, parece que las autoridades chinas ignoraron que, como otorgante de los supuestos regímenes de subvención, debían cooperar y facilitar información sobre todos los regímenes de subvención presuntamente disponibles para el producto objeto de la investigación.
(411)
Las autoridades chinas también formularon una serie de argumentos sobre el proceso de inspección y la visita de inspección en sí misma. Objetaron que, sobre la base de la carta de la Comisión previa a la inspección, no podían discernir el alcance de la inspección sobre la información relevante y se quejaron de una supuesta negativa de la Comisión a facilitar un esquema más concreto de la inspección. Añadieron que tenían derecho como mínimo a un cierto «acortamiento» del posible alcance de la inspección (por ejemplo, una lista por escrito anticipada de todas las preguntas que deseaban formular los funcionarios de la Comisión) (95), que en su opinión no podía ser exhaustiva dada la corta duración de la visita. La Comisión rechaza este último argumento, ya que no hay base jurídica ni en el ASMC de la OMC ni en el Reglamento antisubvenciones de base de la UE que conceda ningún supuesto derecho a tal acortamiento del alcance de la visita. Tampoco hay ninguna resolución de la OMC que sugiera siquiera una interpretación a favor de la existencia de tal derecho.
Con respecto a los demás argumentos de las autoridades chinas, la Comisión desea observar que envió una detallada carta previa a la inspección el 7 de junio de 2012, que indicaba claramente: i) el programa propuesto, previamente acordado de modo informal con las autoridades chinas; ii) el propósito de la visita de inspección; iii) el alcance, contenido y objeto de la visita, y iv) el posible uso de la información disponible en lo que respecta a los programas no utilizados por los exportadores incluidos en la muestra (véase antes). Para limitar la presencia de los funcionarios chinos pertinentes, también se indicaba qué día se abordaría cada programa. La Comisión fue incluso más allá, ya que, para responder a las solicitudes de las autoridades chinas de detalles adicionales sobre las visitas de inspección y con un espíritu de plena cooperación, se reunió con los representantes del Gobierno chino en un plazo muy corto para ofrecerles las aclaraciones solicitadas sobre los detalles de las visitas de inspección. La Comisión dio seguimiento a esta reunión respondiendo por escrito a las solicitudes adicionales de aclaraciones de las autoridades chinas mediante una serie de mensajes electrónicos intercambiados con estas. Por consiguiente, la Comisión hizo todo lo que estaba en su mano para garantizar el éxito de la visita de inspección, pero las autoridades chinas parecen ignorar esos esfuerzos.
3.4.1.2. Suministro de HRS y CRS por una remuneración inferior a la adecuada
(412)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión debería haber determinado el «umbral» de la existencia de un organismo público antes de solicitar información sobre transacciones concretas en el apéndice B del cuestionario. Esta alegación no puede aceptarse, ya que sería poco viable separar la investigación en dos fases, como se propone, pues la Comisión tendría que haber presentado dos solicitudes de información separadas y realizado dos visitas de inspección a China. Además de las consecuencias en términos de recursos, en la práctica habría sido virtualmente imposible completar la investigación dentro de plazo. En cualquier caso, la totalidad de las pruebas (incluidos los datos sobre precios y cantidades de transacciones concretas) puede ser relevante para la determinación del carácter de organismo público.
(413)
Las autoridades chinas alegaron que la falta de respuesta al apéndice B dedicado al suministro de HRS y CRS a los productores de OCS por parte de empresas estatales no debía conducir a la aplicación del artículo 28 del Reglamento de base y que la aplicación de los datos disponibles por parte de la Comisión infringía el artículo 12, apartado 7, del Acuerdo SMC. Adujeron además que la Comisión exigía la cumplimentación del apéndice B por muchas empresas irrelevantes para la investigación. Esta alegación debe rechazarse. La Comisión elaboró el apéndice B para comprobar las alegaciones contenidas en la denuncia y lo hizo en consonancia con las conclusiones del Órgano de Apelación de la OMC en la diferencia DS379, que establece determinadas directrices para la determinación de la existencia de un organismo público. La alegación de las autoridades chinas de que «el apéndice B no solo atañía a las empresas estatales» no se corresponde con la realidad. Es cierto que inicialmente la Comisión pidió a todos los productores de HRS/CRS que cumplimentaran el apéndice B, pero, tras la respuesta de las autoridades chinas al cuestionario, la Comisión, para facilitarles el trabajo de cumplimentación, redujo la solicitud a las empresas estatales afectadas (96). A pesar de este esfuerzo de la Comisión, ni las autoridades chinas ni las empresas estatales afectadas respondieron al apéndice B, aunque estaba claro (en especial, en la denuncia) que las empresas estatales que suministraban HRS/CRS a los productores exportadores de OCS estaban afectadas por esta investigación.
(414)
Habida cuenta de lo anterior, la Comisión no tuvo otra opción que aplicar el artículo 28, apartado 1, del Reglamento de base y lo hizo observando plenamente el artículo 12, apartado 7, del ASMC.
(415)
Las autoridades chinas alegaron que los datos disponibles utilizados por la Comisión no respaldaban la conclusión de que las citadas «directrices» para la industria siderúrgica fueran legalmente vinculantes. El principal documento de planificación de la industria siderúrgica, en el que la Comisión basó sus conclusiones sobre el carácter de organismo público, es la Orden n.o 35 de la CNDR - Políticas para el desarrollo de la industria del hierro y el acero. La Comisión formuló una pregunta directa sobre el estatuto jurídico de las órdenes de la CNDR y se confirmó que, en la legislación china, esas órdenes son legalmente vinculantes, ya que pertenecen a una de las cuatro categorías de ley en China. Por tanto, esta alegación contradice la información pertinente contenida en el expediente.
(416)
Las autoridades chinas alegaron que la distorsión del mercado constatada por la Comisión en el sector siderúrgico era irrelevante para la determinación del carácter de organismo público de los productores de HRS/CRS y que la determinación de ese carácter debía haberse efectuado específicamente para las entidades que suministran HRS/CRS a los dos grupos de productores exportadores incluidos en la muestra y no solo para todas las empresas estatales que producen HRS/CRS en China en general. Según las autoridades chinas, si la Comisión no dispone de información sobre esas entidades, no puede proceder a determinar su carácter de organismos públicos, so pena de llegar a una conclusión desfavorable inadmisible. La Comisión no está de acuerdo con este argumento. La existencia de una distorsión del mercado es un factor relevante, aunque no decisivo, del análisis. La conclusión de la Comisión sobre el carácter de «organismo público» en el contexto de este procedimiento afecta a todos los productores de HRS/CRS que son propiedad del Estado en su totalidad o en parte, ya que basó en pruebas relativas a la política general y factores que afectaban a la industria en su conjunto, y no es una determinación específica para cada empresa. Los organismos estatales que suministran HRS/CRS a los dos productores exportadores incluidos en la muestra encajan claramente en la definición de organismo público y, por tanto, no se consideró necesario efectuar una determinación específica para ellos. En cualquier caso, las autoridades chinas no proporcionaron información para efectuar esa determinación específica por empresas en su respuesta al cuestionario de la Comisión.
El argumento de las autoridades chinas de que la Comisión no puede efectuar tal determinación a falta de «datos reales» sobre las empresas estatales concretamente afectadas significaría que las autoridades chinas saldrían beneficiadas de la falta de cooperación (ya que se negaron a suministrar esos «datos») y obtendrían así un resultado «más favorable» que si hubieran cooperado, lo cual es lo opuesto a una conclusión desfavorable.
(417)
Las autoridades chinas objetaron que la Comisión no les notificó los análisis relativos a las «encomiendas u órdenes» hasta la fase de comunicación final, por lo que se vulneraron sus derechos de defensa. Sin embargo, la Comisión no podía saber que llegaría a tal conclusión en una fase más temprana de la investigación. Dicha conclusión se alcanzó como resultado de toda la información y los datos recabados durante el procedimiento y fue comunicada tan pronto como se efectuó la determinación final, es decir, en el momento en que se llevó a cabo la comunicación definitiva. La denuncia hacía referencia a subvenciones relacionadas con el suministro público de mercancías por parte de empresas estatales. La investigación demostró que esa política pública, que inicialmente afectaba a las empresas estatales, también se aplicaba a entidades privadas, lo que condujo a la conclusión sobre las encomiendas u órdenes del Gobierno.
(418)
Las autoridades chinas alegaron que los hechos expuestos por la Comisión en modo alguno justifican la conclusión de que el Estado encomiende u ordene a ningún organismo público del sector siderúrgico que conceda las subvenciones sujetas a medidas compensatorias. Este argumento es rechazable. Para analizar la cuestión de las encomiendas u órdenes, la Comisión tomó como referencia varios planes y documentos públicos y citó partes de esos documentos que demuestran la existencia de una relación directa entre la administración pública y la actuación de las empresas siderúrgicas privadas, y respaldó tal conclusión con ejemplos de acciones de esos operadores privados.
(419)
Las autoridades chinas alegaron que, en su análisis sobre las encomiendas u órdenes, la Comisión no había distinguido entre las consecuencias de la acción pública y la intención de esa acción. También este argumento es rechazable. La Comisión estableció la existencia de una política pública dirigida a apoyar a la industria siderúrgica y suministrarle HRS y CRS a través de organismos públicos (empresas estatales) a precios inferiores a los del mercado. También demostró que esa política (a través del predominio de las empresas estatales y la disuasión de las exportaciones de HRS/CRS) forzó de hecho a los productores privados a servir a la industria nacional de OCS a los mismos precios inferiores a los del mercado aplicados por las empresas públicas. En efecto, hay pruebas de que los precios de los proveedores privados están explícitamente vinculados a los de las empresas estatales. Por consiguiente, la Comisión estableció que uno de los objetivos de esa política era ordenar o encomendar a los organismos privados que siguieran las mismas prácticas que las empresas estatales. Se trata de un caso clásico de «ejercicio de autoridad» de la administración pública, por sí misma y a través de empresas estatales, sobre los proveedores privados. La política tiene todos los elementos requeridos para ser considerada una encomienda u orden, es decir, una «acción pública», «dirigida a un particular», «cuyo objetivo es una tarea o función especial». Como ilustración de las intenciones del Gobierno, determinadas disposiciones de la Orden n.o 35 penalizan a las empresas que no actúan en consonancia con las políticas descritas en ella, lo que demuestra que el Gobierno chino tiene intención de conducir a la industria siderúrgica en su conjunto en una determinada dirección y que hay consecuencias para las empresas que no sigan tal intención.
(420)
Las autoridades chinas también alegaron que la Comisión no había demostrado que el Gobierno chino aplicara una política para suministrar HRS y CRS al sector OCS y que la Comisión no ha extraído una conclusión a tal efecto. Este argumento es rechazable. Como se muestra en el análisis de los considerandos 49 - 72 anteriores, las empresas estatales que suministran HRS/CRS a los productores de OCS son organismos públicos, una prolongación de la administración pública, y está claro que proporcionan HRS/CRS a los productores exportadores de OCS. También se estableció que los precios de esos insumos no reflejan los valores del mercado. Por tanto, se concluyó que, a través de esas empresas estatales, el Gobierno chino aplica una política de suministro de HRS y CRS a bajo precio.
(421)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión había concluido erróneamente que existe un control público generalizado y que la industria siderúrgica cumple determinadas directrices, pero no había concluido que el suministro de acero al sector OCS a precios inferiores a los del mercado fuera un objetivo de esa política. Este argumento es rechazable. Como se explicó en el considerando 419 anterior, la Comisión concluyó que la política pública entraña la intención de ordenar a los proveedores privados que sigan las prácticas de suministro a precios inferiores a los del mercado de las empresas estatales.
(422)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no había constatado que el Gobierno chino tuviera el propósito específico de aportar una contribución financiera real en el caso del suministro de HRS y CRS, según lo establecido en el informe del OA en el caso «Estados Unidos - Investigación en materia de derechos compensatorios sobre los semiconductores para memorias dinámicas de acceso aleatorio (DRAM) procedentes de Corea» (97). Este argumento es rechazable. Las acciones públicas en cuestión obedecen a una política pública tendente a ordenar a los proveedores privados que sigan las prácticas de suministro a precios inferiores a los del mercado de las empresas estatales. No es una «consecuencia» o «subproducto» de la intervención pública; es el propósito de la misma. Está claro que, en este caso, los proveedores privados de HRS/CRS no están realizando una «elección libre» en el mercado, porque el mercado está distorsionado por el predominio de empresas estatales y se desalienta la exportación de HRS/CRS.
(423)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no había formulado conclusiones sobre los organismos privados reales que suministraban HRS/CRS a las empresas incluidas en la muestra. Este argumento es rechazable. Al igual que en lo que respecta a los organismos públicos, la Comisión llevó a cabo una determinación sectorial del carácter de encomienda u orden en lo que respecta a todos los proveedores privados. Dado que la política pública en cuestión se aplica a todos estos, no es necesario efectuar una determinación para cada empresa concreta.
(424)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión había rechazado las pruebas del Gobierno chino sobre la proporción de la producción nacional de HRS y CRS procedente de empresas estatales. El cuadro presentado por las autoridades chinas a este respecto no puede considerarse una prueba. Las autoridades chinas se negaron a facilitar los datos de origen de dicho cuadro antes de la inspección y durante la misma, por lo que no puede considerarse una información fiable. Por esta razón, la Comisión utilizó información tomada del World Steel Capacity Book, generalmente aceptada por la industria siderúrgica mundial.
(425)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no explicó por qué los precios del mercado mundial de HRS y CRS eran el valor de referencia más adecuado y se remitieron al informe del OA en el asunto Estados Unidos-Madera blanda IV, según el cual, cuando el valor de referencia no sea el del país de suministro, este deberá «guardar relación o conexión con, o referirse a, las condiciones reinantes en el mercado de ese país y reflejar las condiciones de precio, calidad, disponibilidad, comerciabilidad, transporte y demás condiciones de compra o de venta». Las autoridades chinas también adujeron que el «predominio de la administración pública» no puede conducir a una relajación de esta jurisprudencia, porque, de ser así, la opción de utilizar un valor de referencia exterior al país no existiría en absoluto. Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no había cumplido los requisitos del artículo 14 del ASMC. La Comisión no está de acuerdo con esta alegación. Las condiciones de mercado reinantes en China están distorsionadas, como concluyó la Comisión y explica en los considerandos 49 - 97 anteriores. Puesto que el acero se produce en todo el mundo con procesos similares y se comercializa a escala mundial, el valor de referencia externo más razonable es el precio mundial, ya que, de estar China en una situación de mercado normal no distorsionado, es probable que los precios se alinearan con los precios mundiales. Las autoridades chinas aportaron muy poca información sobre el mercado del acero en China, a pesar de que así lo solicitó expresamente la Comisión. Además, China no propuso ningún otro valor de referencia, excepto el del país, que no era adecuado debido a las distorsiones del mercado constatadas.
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión solo había basado la conclusión sobre la especificidad en relación con el suministro de HRS/CRS por una remuneración inferior a la adecuada en la afirmación tautológica efectuada por los denunciantes en la denuncia, y que ello no bastaba para cumplir los requisitos del ASMC. Este argumento es rechazable. Tanto el HRS como el CRS son utilizados como insumos por un número limitado de empresas, puesto que empresas de otros muchos sectores no les encontrarían uso. Las propias autoridades chinas confirmaron en su respuesta al cuestionario que solo un número limitado de industrias utilizan HRS y CRS. Las autoridades chinas no discuten este hecho en los comentarios a la comunicación definitiva. Por tanto, se confirma que esta subvención es específica en el sentido del artículo 4, apartado 2, letra c), del Reglamento de base, que reproduce el texto del artículo 2, apartado 1, letra c) del ASMC.
3.4.1.3. Préstamos y tipos de interés preferenciales a la industria de OCS
(426)
Las autoridades chinas alegaron que no se exige a los bancos que sigan las orientaciones industriales, sus decisiones comerciales individuales no les son dictadas por el Gobierno y no existe un predominio de la administración pública en el sector bancario. Este argumento no puede aceptarse. Los artículos 24 y 25 de la Orden n.o 35 limitan la concesión de préstamos a las empresas que cumplan las políticas nacionales de desarrollo de la industria siderúrgica, por lo que la alegación de las autoridades chinas de que no están obligados a seguir las políticas industriales se contradice con este hecho. Estas disposiciones restringen claramente a qué empresas pueden financiar los bancos y a cuáles no. También hay que descartar la alegación de que el sector bancario no está dominado por la administración pública. Cabe señalar a este respecto que las autoridades chinas proporcionaron muy poca información sobre la estructura de propiedad en el sector bancario, aduciendo que no poseían dicha información, aunque, con arreglo al artículo 24 de la Ley de bancos comerciales, todos los bancos están obligados a comunicar esa información a la Comisión Reguladora de la Banca China, organismo estatal autorizado por el Consejo de Estado. Otra información contenida en el expediente y citada en este Reglamento condujo a la conclusión de que el sector bancario de China está dominado de hecho por la administración pública (véanse los considerandos 166 - 169).
Además de las fuentes indicadas en el presente Reglamento, el Informe del FMI sobre China n.o 11/321 de noviembre de 2011 afirma que el Estado participa de forma directa e indirecta en el sector financiero y recomienda la reorientación del papel y las responsabilidades de la administración pública en el sector financiero, dejando de utilizar el sistema bancario para alcanzar objetivos políticos generales y permitiendo que las decisiones de concesión de préstamos se basen en objetivos comerciales (98) (99).
(427)
Las autoridades chinas alegaron que el hecho de no haber respondido a las demandas del apéndice A al cuestionario no podía ser el detonante de un recurso válido a los datos disponibles, ya que la Comisión no debería haberles exigido el suministro de datos internos y sensibles sobre transacciones concretas de los bancos, de muchos de los cuales no disponía la administración pública en modo alguno. Como se explica en el considerando 426 anterior, las autoridades chinas tuvieron acceso al menos a parte de la información solicitada, pero se negaron a proporcionar ninguna respuesta a las preguntas del apéndice A. A este respecto cabe señalar además que, dado que las autoridades chinas se negaron a proporcionar dato alguno sobre la propiedad en el caso de muchos bancos, la Comisión desconocía qué bancos eran propiedad del Estado y cuáles no.
(428)
En relación con determinadas circulares del BPC, las autoridades chinas alegaron que los resúmenes a disposición del público de los contenidos de las circulares relevantes junto con los testimonios de los funcionarios del BPC eran suficientes en lugar de las circulares reales del BPC, y rechazaron que hubiera que aplicar datos disponibles por no haberlos proporcionado ellas. También alegaron que la Comisión había rechazado información facilitada de buena fe, por ejemplo, el testimonio del funcionario del BPC combinado con el resumen de las circulares en cuestión, y se remitieron al artículo 28 del Reglamento de base, que afirma que solo debe ignorarse la información que sea falsa o engañosa. Además, las autoridades chinas adujeron que la Comisión no había basado sus conclusiones en datos reales disponibles o en la información facilitada, sino que les habían responsabilizado de probar que la situación examinada durante la investigación sobre el papel fino estucado ya no estaba en vigor. En este caso, según las autoridades chinas, las conclusiones del papel fino estucado ni siquiera contradicen la información por ellas proporcionada, ya que se basan en información perteneciente a un periodo totalmente diferente.
Con respecto a los extractos del BPC y de la página web y al testimonio del funcionario del BPC, no fue posible verificarlos sin los documentos originales, es decir, las propias circulares. La Comisión no entiende por qué, por un lado, las autoridades chinas consideran que se trata de documentación interna confidencial y, por otro, se encuentra supuestamente publicado en la página web del BPC un resumen de su contenido. Las conclusiones del procedimiento sobre el papel fino estucado son muy relevantes en el presente caso. El hecho de que la información pertenezca a un periodo diferente tiene poca importancia, ya que los datos que obran en el expediente (incluida la denuncia) demuestran que las prácticas en cuestión no han cambiado desde entonces. Con respecto a la alegación de las autoridades chinas de que la Comisión había invertido la carga de la prueba, cabe señalar que las conclusiones referentes al papel fino estucado son parte del conjunto de elementos que se han tenido en cuenta, y que las autoridades chinas no están obligadas a «refutarlos». La cooperación en estas investigaciones es un proceso en dos direcciones y todas las partes pueden presentar pruebas o argumentos para rebatir otros elementos del expediente.
(429)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no había concluido que los tipos de referencia del Gobierno chino reflejaran una distorsión no comercial (admitiendo así que los tipos de interés del mercado chino reflejan por lo general una remuneración adecuada) y que el hecho de que solo exista un límite mínimo para los tipos de interés de los préstamos comerciales perjudica más que beneficia a los productores exportadores que utilizan esos préstamos. Sin el suelo impuesto por el BPC, los tipos de interés bien podrían ser mucho más bajos. Este argumento está fuera de lugar. El hecho de que el Gobierno chino (BPC) establezca los tipos de referencia de forma arbitraria apunta en primer lugar a un comportamiento no comercial. Así se confirma en el Informe sobre China del FMI n.o 11/321 (100) de noviembre de 2011, que hace referencia a la normativa en materia de intereses.
(430)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no evaluó la solvencia de las partes investigadas, como había hecho en el procedimiento sobre el papel fino estucado. En respuesta a esta alegación hay que señalar que la solvencia de los productores exportadores incluidos en la muestra no se evaluó porque en cualquier caso está influida por las políticas industriales y el apoyo y la intervención del Estado. Dado que se concluyó que el sistema financiero chino está distorsionado, sería un ejercicio inútil. No se efectuó tal evaluación de la solvencia en el procedimiento sobre el papel fino estucado.
(431)
Las autoridades chinas también objetaron la determinación de la calificación BB, por considerar que era «puramente sancionadora» y «en cualquier caso, las razones de la Comisión para esta elección no habían sido comunicadas de un modo que pudieran ser objeto de análisis.» En su opinión, si la Comisión llega a la conclusión de que el valor de referencia chino más la prima de riesgo BB es ese tipo, debe explicar su razonamiento al respecto tomando como base productores y préstamos concretos. Este argumento es rechazable. Dadas las distorsiones y la ausencia de una evaluación adecuada de la solvencia o el riesgo de los productores de OCS por parte de los bancos que conceden créditos, la Comisión no podía tomar la calificación crediticia (de tener alguna) de los productores exportadores individuales. En este caso, la calificación BB no resulta desfavorable para los productores exportadores, porque es la mejor calificación de no inversión del mercado.
3.4.1.4. Concesión de derechos de uso del suelo por una remuneración inferior a la adecuada
(432)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión había reconocido que los argumentos del Gobierno chino según los cuales los derechos de uso del suelo (DUS) se concedían en el marco de un proceso de competencia eran tales que obviarían la necesidad de un valor de referencia externo. También adujeron que la Comisión, en toda su explicación sobre su rechazo de las alegaciones de las autoridades chinas, se había centrado únicamente en las pruebas del Gobierno chino, en vez de en los datos realmente disponibles. Las autoridades chinas solicitaron que la Comisión diese a conocer los datos reales sobre cuya base había determinado que los precios establecidos por las autoridades locales eran arbitrarios, es decir, no guardaban relación con o se referían a la oferta y la demanda de suelo industrial.
Las autoridades chinas no han comprendido correctamente esta cuestión. La Comisión no concluyó que los DUS se concedieran en el marco de un proceso de competencia, sino que concluyó que, de 13 transacciones de DUS, solo seis habían sido objeto de un procedimiento de subasta o licitación. Con respecto a esas seis, las pruebas presentadas demostraban que los licitadores no habían entrado en competencia, ya que solo hubo una oferta/puja y el precio había sido fijado por las autoridades. La Comisión no entiende la petición de las autoridades chinas de que dé a conocer los datos disponibles utilizados para concluir la ausencia de un mercado de DUS, cuando no se utilizaron datos disponibles para rechazar las alegaciones de las autoridades chinas, sino que el análisis se realizó sobre la base de la información al respecto presentada por dichas autoridades y los productores exportadores. Los elementos de hecho utilizados para determinar que los precios se fijan de forma arbitraria se indican en los considerandos 114 - 116 anteriores, es decir, la información sobre transacciones reales presentada por los productores exportadores incluidos en la muestra, el Sistema urbano de evaluación del suelo y la Orden n.o 35.
(433)
Según las autoridades chinas, la Comisión no determinó la especificidad con arreglo al artículo 2, apartados 1 y 2, del ASMC, ni tampoco fundamentó claramente sus determinaciones de especificidad en pruebas positivas, como requiere el artículo 2, apartado 4, del ASMC. Además, no fundamentó la necesidad de basar la cuantía del beneficio en un valor de referencia externo al país, ni elaboró el valor de referencia seleccionado de forma coherente con el artículo 14, letra d), del ASMC. Estas alegaciones han de desestimarse. La base para las conclusiones en materia de especificidad de la Comisión es el hecho de que todas las empresas que no cumplen las políticas industriales establecidas por el Estado quedan excluidas de la concesión de DUS, los precios son fijados con frecuencia de forma arbitraria por las autoridades y las prácticas del Gobierno son poco claras y transparentes. La necesidad de un valor de referencia externo se explica y justifica en los considerandos 109, 118, 120 y 121 anteriores. Dado que se concluyó que el mercado de DUS en China está distorsionado, no era posible aplicar un valor de referencia del país como proponían las autoridades chinas. La Comisión no está de acuerdo con la alegación de que el valor de referencia se elaboró de forma incoherente con el artículo 14, letra d), del ASMC. El valor de referencia de Taiwán se consideró el más adecuado al alcance de la Comisión y es coherente con las recomendaciones del OA en la diferencia DS 379.
(434)
Las autoridades chinas alegaron que habían sugerido que cualquier posible valor de referencia debía ser del país y basarse en los precios que pagaban las industrias chinas «no favorecidas»; en su opinión, ello se debe precisamente a que no existe ninguna distinción en primer lugar y, por tanto, la cuantía de la subvención sería justamente cero. La Comisión no está de acuerdo con esta alegación y, en cualquier caso, las autoridades chinas no proporcionaron ninguna información sobre los precios de DUS pagados por las industrias «no favorecidas» que, en teoría, pudieran utilizarse para calcular el valor de referencia.
(435)
Las autoridades chinas también alegaron que el denunciante no había aportado indicaciones ni pruebas de que los DUS se concedieran en particular a un subconjunto limitado de empresas, ni la Unión había formulado la conclusión fundamental de que la concesión de DUS estuviera explícitamente limitada a determinadas empresas fomentadas. La Comisión formuló la conclusión de que la concesión de DUS está limitada a las empresas que cumplen las políticas industriales establecidas por el Gobierno chino en la Orden n.o 35 de la CNDR (considerando 116 anterior).
(436)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión no había hecho un examen riguroso para establecer un valor de referencia que guardase relación con o se refiriera a la situación en China y no había hecho todo lo posible por identificar un valor de referencia que se aproximara a las condiciones de mercado que prevalecerían en ausencia de distorsión, o, si lo había hecho, no había explicado cómo. Este argumento es rechazable. La Comisión, de hecho, revisó en detalle varios indicadores y estableció comparaciones entre Taiwán y China en su conjunto, y cada una de las provincias chinas afectadas. Tras realizar estos análisis, la Comisión consideró que Taiwán (101) era una referencia adecuada teniendo en cuenta toda la información que obra en el expediente, es decir, i) el nivel de desarrollo económico y la estructura económica existente en Taiwán y en las provincias y ciudades (102) chinas en las que están establecidos los productores exportadores que cooperaron; ii) la proximidad física de estas dos provincias chinas con Taiwán; iii) el alto desarrollo de las infraestructuras en ambas provincias y Taiwán; iv) los fuertes lazos económicos y el intenso comercio transfronterizo entre Taiwán y China; v) la densidad de población similar entre las provincias chinas en cuestión y Taiwán; vi) la semejanza entre el tipo de suelo y las operaciones utilizadas para construir la referencia pertinente en Taiwán y en China y vii) las características demográficas, lingüísticas y culturales comunes entre Taiwán y China. Es más, las provincias de Jiangsu y Zhejiang, junto con la ciudad de Chongqing, están consideradas las provincias manufactureras más importantes de China. Si bien el PIB per cápita de las dos provincias chinas y la ciudad de Chongqing no es idéntico al de Taiwán, ha aumentado rápidamente en los últimos años hasta casi alcanzarlo.
Además, datos recientes indican que China en su conjunto, las dos provincias y la ciudad de Chongqing registran un índice de crecimiento del PIB mucho mayor que Taiwán (103), es decir, se están aproximando muy rápido. No obstante, es importante señalar que una comparación exacta entre el PIB de una economía no de mercado, como la china, y el PIB de una economía de mercado consolidada, como es la de Taiwán, no constituye un elemento decisivo, puesto que es normal que el PIB sea menos alto en una economía no de mercado que en una economía de mercado operativa. Por otra parte, otros muchos factores, como las normas de planificación o la política medioambiental, pueden influir en la oferta y la demanda de suelo industrial. La verdadera cuestión es saber cuáles serían las «condiciones de mercado reinantes» en relación con los derechos de uso del suelo si China tuviera una economía de mercado, y todo lleva a pensar que serían muy parecidas a las de Taiwán.
(437)
Las autoridades chinas también alegaron que la Comisión había utilizado en su cálculo un periodo de amortización de 50 años, cuando no todos los contratos de derechos de uso del suelo contemplan plazos de 50 años. Esto no es correcto. Todos los DUS cuya concesión se sometió a medidas compensatorias en esta investigación contemplaban plazos de 50 años.
3.4.1.5. Programa consistente en el suministro de electricidad por una remuneración inferior a la adecuada
(438)
Las autoridades chinas alegaron que la conclusión sobre la especificidad es «puramente artificial», ya que el abanico de actividades económicas que abonan la tasa no penalizada abarca la gran mayoría de la economía china. También cuestionaron la conclusión de la Comisión sobre la especificidad «regional» y, en particular, la conclusión de que esta subvención solo está disponible en las zonas geográficas en que está ubicado el productor exportador. Según las autoridades chinas, la penalización se aplica de forma generalizada en todas las zonas geográficas en que están ubicados todos los productores exportadores y, por tanto, no existe especificidad regional. Este argumento es rechazable. La Comisión observa que las autoridades chinas parecen basar sus comentarios exclusivamente en el sistema diferencial de precios para las categorías de empresas «fomentadas», «restringidas», «prohibidas» y «permitidas», de acuerdo con la Decisión n.o 40. No obstante, la Comisión basó sus conclusiones en el sistema especial de tarifas eléctricas disponible en el municipio de Chongqing, donde tiene una planta de producción uno de los exportadores incluidos en la muestra que cooperaron. Dicho exportador goza de una tarifa eléctrica más baja, que se aplica únicamente a un subconjunto de empresas pertenecientes a determinados sectores (en particular, hornos electrónicos de aleación de hierro y empresas de fertilizantes) dentro de la misma categoría de grandes usuarios industriales. Por tanto, la Comisión concluyó que la tarifa eléctrica más baja, que se aplica únicamente a este restringido subconjunto de empresas pertenecientes a los sectores elegibles, es de jure específica.
Con respecto a la especificidad «regional», el considerando 149 no hace referencia a ningún sistema de penalización, como indican las autoridades chinas en sus comentarios. Este considerando se aclara que esa tarifa eléctrica ventajosa, que se aplica al restringido subconjunto de empresas al que pertenece el productor del producto afectado, está limitada a una zona geográfica determinada (es decir, el municipio de Chongqing en sentido amplio), que forma parte de la gran región occidental de China, fomentada en virtud de la ley citada en el mismo considerando y explicada en más detalle en el considerando 233 más adelante. Como también se afirma en el considerando 149, la legislación citada se refiere a las tarifas eléctricas como una de las herramientas para alcanzar el principal objetivo político de potenciar el desarrollo de esta región. La conclusión de la Comisión de que esta subvención es también específica desde el punto de vista regional queda de este modo confirmada.
(439)
Las autoridades chinas cuestionaron las conclusiones del considerando 146 anterior en materia de especificidad sobre la base del sistema diferencial de precios para las categorías de empresas «fomentadas», «restringidas», «prohibidas» y «permitidas». Las autoridades chinas explicaron de nuevo que la diferenciación entre las tarifas eléctricas pagadas por los proyectos expresamente desalentados y por cualesquiera otros funciona como una penalización o recargo para desalentar proyectos concretos, no como un «descuento» pagado a los proyectos fomentados. Las autoridades chinas consideraron que la Comisión tenía que formular una conclusión sobre qué remuneración se consideraría adecuada y, en este caso, asumió que el precio de penalización constituiría esa remuneración adecuada. Este argumento es rechazable. Como se explicó antes, la conclusión de la Comisión sobre la contribución financiera hace referencia a la tarifa eléctrica más baja a que tiene derecho esta empresa por pertenecer a un restringido subconjunto de empresas de la categoría de grandes usuarios industriales. Por tanto, los argumentos de las autoridades chinas no son relevantes con respecto a las conclusiones de la Comisión.
3.4.1.6. Otros programas fiscales no utilizados por los productores incluidos en la muestra que han sido sujetos a medidas compensatorias a efectos del «tipo residual»
(440)
Las autoridades chinas argumentaron que la Comisión no había aplicado de forma coherente las normas pertinentes de la OMC relativas al muestreo contenidas en el Acuerdo Antidumping de la OMC (artículo 6, apartado 10, y artículo 9, apartados 2 y 3), porque el propósito del muestro debía ser limitar el ámbito de la investigación. Este argumento se relacionaba con el artículo 19, apartado 4, del ASMC, que limita el importe de un derecho compensatorio a la cuantía de la subvención que «se haya concluido que existe». Las autoridades chinas concluyeron que, si la Comisión consideró que la muestra seleccionada no permitía apreciar suficientemente el alcance de la subvención, la solución habría sido incluir más empresas en la muestra. En primer lugar, la Comisión desea señalar que la analogía entre los muestreos en investigaciones antidumping y antisubvenciones presenta indudables limitaciones, ya que, a diferencia de las investigaciones antidumping, en las investigaciones en materia de derechos compensatorios no existe una norma general según la cual cada exportador es objeto de un derecho individual, y están explícitamente permitidos los denominados casos «agregados». Además, a diferencia de los casos antidumping, en un caso de derechos compensatorios la administración pública es demandado y participante necesario, y por tanto, está implícitamente incluida en el ámbito de cualquier «muestra» para la determinación de un derecho compensatorio. En otras palabras, las acciones de la administración pública como otorgante de la supuesta subvención siempre entran en el ámbito de la investigación en materia de derechos compensatorios, con independencia de que se utilice una muestra de productores exportadores.
(441)
Con respecto al comentario de las autoridades chinas de que la solución sería «incluir en la muestra más empresas», la Comisión desea observar que es exactamente lo que hizo en este caso. Tras la retirada de la cooperación de uno de los exportadores que inicialmente había aceptado cooperar, la Comisión decidió incluir otro exportador en la muestra. No obstante, poco después de que esta empresa fuera informada de su inclusión en la muestra, notificó a la Comisión que ya no deseaba cooperar en la investigación. La Comisión se vio obligada así a limitar la muestra a los dos exportadores restantes inicialmente incluidos en la muestra que no habían retirado su cooperación para evitar cualquier nueva demora que pusiera en peligro la pronta conclusión de la investigación dentro del plazo legalmente prescrito. La Comisión desea señalar que este infructuoso intento, socavado únicamente por el comportamiento de los exportadores, demuestra con claridad que esta alegación de las autoridades chinas carece de fundamento, ya que no aborda el problema de las empresas que no accedieron a ser incluidas en la muestra inicialmente o que se retiraron cuando fueron seleccionadas para la misma.
(442)
Con respecto a la aplicación de los datos disponibles, las autoridades chinas se remitieron al artículo 12, apartado 7, del ASMC y citaron jurisprudencia de la OMC según la cual los elementos contenidos en el expediente solo pueden utilizarse para sustituir la información que falte y la ausencia de cooperación no justifica la formulación de determinaciones carentes de elementos de hecho. La Comisión no comprende la lógica de esta alegación, ya que en su determinación utilizó los elementos contenidos en el expediente tal como autorizan la disposición de la OMC y el Reglamento de base, observando plenamente la jurisprudencia pertinente de la OMC. Como también reconocieron las autoridades chinas, las conclusiones del procedimiento sobre papel fino estucado y las distintas decisiones del Departamento de Comercio de los Estados Unidos constituyen los mejores hechos disponibles para la Comisión y se utilizaron justamente para colmar las lagunas de información resultantes de la falta de cooperación de las autoridades chinas.
Las autoridades chinas también cuestionaron el uso de esos datos porque no reflejarían la existencia de una subvención actual y tampoco se referirían específicamente al producto afectado. La Comisión desea señalar a este respecto que la mayoría de esos programas de subvenciones versan sobre subvenciones no recurrentes (es decir, ayudas, ventajas fiscales vinculadas a la inversión en activos), que normalmente se amortizan a lo largo de varios años, de forma que sus beneficios se prolongan en el tiempo, incluso más allá del periodo de investigación en este caso. En los casos de subvenciones recurrentes, no hay pruebas de que esos programas se hubieran modificado desde la investigación en cuestión. En cuanto a la vinculación entre esos programas y el producto afectado, la Comisión repite que todos esos programas abarcan el sector siderúrgico (no son específicos por productos) o se aplican en la región en la que se ubican las plantas de producción de los exportadores de OCS. A falta de pruebas de lo contrario en el expediente, la Comisión consideró razonable concluir que los beneficios de esos programas seguían constituyendo la mejor representación de las subvenciones actuales a los productores del producto afectado. Hay que destacar que las autoridades chinas tuvieron amplias oportunidades de presentar pruebas de lo contrario en relación con todos esos programas, pero decidieron deliberadamente no presentarlas y, en consecuencia, la Comisión tuvo que recurrir a los datos disponibles en el expediente, como prescribe el Reglamento de base y el ASMC.
3.4.1.7. Programas de participación en el capital social
(443)
Las autoridades chinas alegaron que la investigación sobre todos esos programas (impago de dividendos, intercambio de deuda por obligaciones y aportaciones de capital) no se inició de acuerdo con los requisitos del artículo 11, apartados 2 y 3, del ASMC.
Este argumento es rechazable. Como ya se expone en la sección relativa a la respuesta a los comentarios de las autoridades chinas sobre el inicio (considerandos 399 - 406 anteriores), los servicios de la Comisión analizaron las pruebas presentadas por el denunciante, que eran sustanciales, como se desprende claramente de la versión de la denuncia abierta para su inspección por las partes interesadas. Los servicios de la Comisión solo propusieron el inicio de una investigación sobre regímenes concretos tras analizar debidamente la exactitud e idoneidad de las pruebas, que consideraron suficientes prima facie.
(444)
En opinión de las autoridades chinas, los programas de participación en el capital social constituyen subvenciones únicas ad hoc, si existen, ya que se aplican solamente a un receptor concreto y no en virtud de una legislación en particular, y dado que «a la Comisión le consta que las empresas sujetas al derecho residual no solo no recibieron sino que no podrían haber recibido dada su naturaleza ad hoc» estas subvenciones, no deberían someterse a derechos compensatorios. Además, las autoridades chinas alegaron que, cuando se formulan determinaciones basadas en los datos disponibles, estas han de basarse en datos reales. Por esta razón, la imposición de derechos compensatorios sobre las subvenciones ad hoc a empresas distintas de aquellas que realmente las han recibido infringe el artículo 12, apartado 7, del ASMC.
Cabe señalar que las autoridades chinas no respondieron a una sola pregunta del cuestionario o de la carta sobre las deficiencias en relación con estos regímenes. Por tanto, su afirmación de que «a la Comisión le consta que las empresas sujetas al derecho residual no solo no recibieron sino que no podrían haber recibido dada su naturaleza ad hoc» estas subvenciones, no se corresponde con la realidad. Por el contrario, en la denuncia se enumeran varias empresas que se beneficiaron de esos regímenes en materia de capital social y no se dice que esa lista sea exhaustiva. Dado que las autoridades chinas no aportaron ninguna información sobre la naturaleza o elegibilidad de estos regímenes, la Comisión no tuvo otra opción que utilizar los datos disponibles.
3.4.2. COMENTARIOS DE ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Concesión de derechos de uso del suelo por una remuneración inferior a la adecuada
(445)
Zhejiang Huadong alegó que facilitó a la Comisión toda la legislación pertinente que rige la mecánica y la fijación de los valores de venta de los DUS en China y remitió a las Disposiciones relativas a la concesión de derechos de uso del suelo edificable mediante licitación pública, subasta y oferta para demostrar que existe un mercado inmobiliario operativo en China, en el que las cotizaciones y los precios pagados se hacen públicos. Además, alegó que el mercado inmobiliario que existe hoy en China, y las exhaustivas estadísticas oficiales disponibles sobre los precios de los DUS, constituyen la mejor prueba para evaluar el precio de los DUS en el momento en que este productor exportador los adquirió.
Este argumento es rechazable. La Comisión explicó sus conclusiones sobre los DUS de Zhejiang Huadong en el considerando 115. Y no fueron discutidas en sus comentarios a la comunicación definitiva. Las pruebas disponibles demuestran que el mercado de DUS en China está distorsionado, ya que las licitaciones investigadas in situ por la Comisión no eran competitivas y los precios habían sido arbitrariamente fijados por las autoridades. Los elementos de hecho para determinar que los precios se fijan de forma arbitraria se indican en los considerandos 114 - 116 anteriores, es decir, la información sobre transacciones reales presentada por los productores exportadores incluidos en la muestra, el Sistema urbano de evaluación del suelo y la Orden n.o 35 de la CNDR.
(446)
Zhejiang Huadong alegó que, con arreglo al artículo 14, letra d), del ASMC, los precios de referencia adecuados deben guardar relación con las condiciones reinantes en el mercado del país de suministro en primera instancia o, a falta de tales condiciones, cualquier referencia de un país externo deberá ajustarse adecuadamente a fin de evitar la imposición de medidas compensatorias sobre ventajas comparativas. También alegó que, con arreglo al apartado 15, letra b), del Protocolo de Adhesión de China a la OMC, cuando no se disponga de los términos y condiciones existentes en China como referencia adecuada, el miembro de la OMC importador deberá ajustar tales términos y condiciones, cuando sea posible, antes de considerar el uso de términos y condiciones existentes fuera de China. Si bien la Comisión está de acuerdo con gran parte de la teoría jurídica que subyace a esta alegación, también concluyó que no existe un mercado operativo del suelo, y por esa razón se utilizaron referencias externas de precios del suelo. La necesidad de un valor de referencia externo se explica y justifica en los considerandos 109, 118 y 120 - 121 anteriores. Como se concluyó que el mercado de DUS en China está distorsionado, no fue posible aplicar un valor de referencia del país, como sugería Zhejiang Huadong, y no se dispone de base para ajustar dicha referencia. Además, en la información presentada en apoyo de la referencia sugerida por Zhejiang Huadong (Xiaoshan en la provincia de Zhejiang) no está claro ni se puede verificar que la información de precio sugerida se limite a los precios de los DUS para las industrias supuestamente «no favorecidas».
(447)
Zhejiang Huadong alegó que la elección de Taiwán como referencia no era razonable ni objetiva por las siguientes razones: 1) la provincia de Zhejiang no era una región desarrollada que registrara un PIB elevado similar al de Taiwán en el momento en que se adquirieron los DUS; 2) la selección efectuada por la Comisión de los precios reales del suelo en Taiwán se basó en ofertas de venta de suelo industrial y no en los precios reales de arrendamiento para uso industrial, que se asemejan más a los DUS adjudicados a Zhejiang Huadong.
Este argumento es rechazable. Con respecto al punto 1), tal como se afirma en el considerando 436 anterior, la Comisión analizó en detalle los distintos indicadores y realizó comparaciones entre Taiwán y China en su conjunto, así como con cada provincia china afectada. Tras esos análisis, la Comisión consideró que Taiwán constituía una referencia adecuada de conformidad con el Reglamento de base y las normas de la OMC. Con respecto al punto 2), cabe observar que la Comisión utilizó la mejor información que razonablemente tenía a su alcance.
(448)
Zhejiang Huadong reseñó un error aritmético en el cálculo de las tasas de inflación utilizadas para ajustar el valor de referencia a la inflación. La Comisión tuvo en cuenta esta alegación y revisó el cálculo considerado.
(449)
Zhejiang Huadong alegó que no existe especificidad en la adquisición de sus DUS, ya que la legislación trata por igual a todas las empresas de China. También argumentó que la Comisión no abordó adecuadamente la cuestión de la especificidad y que la comunicación definitiva no contenía una explicación de las razones por las que el precio pagado por Zhejiang Huadong constituía un beneficio.
Este argumento es rechazable. La base para las conclusiones sobre la especificidad de la Comisión es el hecho de que todas las empresas que no cumplen las políticas industriales establecidas por el Estado quedan excluidas de la adjudicación de DUS, los precios son con frecuencia fijados de forma arbitraria por las autoridades y las prácticas del Gobierno son poco claras y transparentes. La Comisión formuló la conclusión de que la concesión de DUS está limitada a las empresas que cumplen las políticas industriales fijadas por el Gobierno chino en la Orden n.o 35 de la CNDR (considerando 116 anterior).
3.4.2.2. Suministro de CRS por una remuneración inferior a la adecuada
(450)
Zhejiang Huadong alegó que, en aras de la racionalidad y la objetividad y por razones de coherencia, la Comisión debería haber utilizado la misma fuente (es decir, el Steel Business Bulletin - SBB) para recabar datos sobre el precio del acero en todas las regiones representadas en la cesta de referencia para calcular el valor de referencia. También alegó que el SBB proporciona precios del CRS en una variedad de mercados distintos de los seleccionados por la Comisión y sugirió añadir México y Argentina, ya que esos países constituyen los mercados emergentes del acero en el continente americano. Esta alegación s rechazable, ya que la Comisión utilizó, para calcular el valor de referencia, los datos sobre precios que reflejan la situación real del mercado en cada país o región con la mayor exactitud posible. Por lo que respecta a los precios en Europa (en su mayoría de Estados miembros de la Unión), la Comisión consideró que los datos de precios del MEPS eran más detallados. Si hubiera dispuesto de datos del MEPS para los demás países seleccionados, los habría utilizado. En cuanto a la inclusión de los precios de México y Argentina, cabe señalar que son mercados relativamente pequeños en comparación con China, así como con los demás países/regiones utilizados en la cesta de referencia por la Comisión.
La Comisión revisó el cálculo del margen de subvención para este régimen a raíz de una corrección de los precios de referencia calculados para el HRS y el CRS. La corrección afectaba a los precios del acero en Brasil utilizados para elaborar el valor de referencia, que erróneamente incluían los impuestos en los cálculos comunicados a las partes.
(451)
Zhejiang Huadong también alegó que la conclusión de la Comisión sobre la especificidad no estaba corroborada (no había pruebas positivas) y era infundada, por lo que la presunta subvención mediante el suministro de CRS por una remuneración inferior a la adecuada no debía someterse a medidas compensatorias. Zhejiang Huadong afirmó que el beneficio, de existir, del suministro de HRS y CRS por una remuneración inferior a la adecuada no se limitaba a determinadas empresas o sectores, sino que se concedía universalmente a todos los compradores y consumidores potenciales de todos los sectores económicos.
Este argumento es rechazable. Las autoridades chinas hicieron el mismo comentario y la Comisión lo abordó en el considerando 415 anterior. Los compradores «potenciales» están limitados por definición a determinadas empresas.
3.4.3. COMENTARIOS DEL DENUNCIANTE
3.4.3.1. Suministro de agua y electricidad por una remuneración inferior a la adecuada
(452)
El denunciante alegó que, debido a las distorsiones y la influencia del Estado en los mercados chinos de la electricidad y del agua, la Comisión debería haber utilizado referencias internacionales y calcular los beneficios de esos regímenes de conformidad con el artículo 6, letra d), inciso ii), del Reglamento de base.
Este argumento es rechazable. En este caso concreto, los elementos contenidos en el expediente no permitieron a la Comisión concluir que los mercados del agua y la electricidad estuvieran distorsionados en una medida tal que justificase el recurso a un valor de referencia externo.
3.4.3.2. Determinados programas fiscales para las empresas con inversión extranjera (EIE)
(453)
El denunciante alegó que la Comisión debía haber cuantificado el importe de la subvención para dos programas fiscales relativos a las EIE, en concreto, créditos sobre el impuesto de sociedades para la compra de equipos de fabricación nacional y exenciones fiscales del tipo dos años exentos/tres años al 50 % para las EIE productivas, dada la falta de cooperación de las autoridades chinas y el hecho de que estas deberían haber aportado pruebas de que no se habían concedido beneficios en virtud de estos programas a los productores de OCS durante el periodo de investigación.
Este argumento es rechazable. Como ya se explicó en el considerando 282 anterior, para reducir la carga administrativa para todas las partes afectadas y tomando en consideración la situación de conclusión inminente de esos regímenes, la Comisión decidió no someterlos a derechos compensatorios.
3.5. IMPORTE DE LAS SUBVENCIONES SUJETAS A MEDIDAS COMPENSATORIAS
(454)
De conformidad con lo dispuesto en el Reglamento de base, los importes de las subvenciones sujetas a derechos compensatorios, expresados ad valorem para las empresas investigadas, son los que se indican en el siguiente cuadro:
Productor exportador
MARGEN DE SUBVENCIÓN DEFINITIVO (%)
GRUPO HUADONG
23,8
GRUPO PANHUA
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
EMPRESAS QUE COOPERARON NO INCLUIDAS EN LA MUESTRA
26,8
TODAS LAS DEMÁS EMPRESAS
44,7
(455)
Con arreglo al artículo 15, apartado 3, del Reglamento de base, el margen total de subvención para las empresas que cooperaron y que no fueron incluidas en la muestra, se calcula a partir del margen total medio ponderado de subvención establecido para las empresas que cooperaron incluidas en la muestra, es decir, el 26,8 %.
(456)
Con respecto a todos los demás exportadores de la República Popular China, la Comisión estableció primero el nivel de cooperación. La comparación entre los datos de importación de Eurostat y el volumen de exportaciones a la Unión del producto considerado notificado durante el periodo de investigación por las empresas que cooperaron demuestra que la cooperación de los productores exportadores de la República Popular China fue baja, en concreto del 58 %. Habida cuenta de este bajo nivel de cooperación, el tipo de subvención total para todas las empresas que no cooperaron se establece al nivel del total de los tipos de subvención establecidos para las empresas que no cooperaron para todos los regímenes investigados, es decir, el 44,7 %.
4. PERJUICIO
4.1. PRODUCCIÓN DE LA UNIÓN E INDUSTRIA DE LA UNIÓN
(457)
Para determinar la producción total de la Unión durante el periodo considerado, se utilizó toda la información disponible sobre los productores de la Unión, tanto la facilitada en la denuncia como los datos recabados de los productores de la Unión antes y después de iniciarse la investigación y las respuestas, debidamente verificadas, del cuestionario enviado a los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(458)
Durante el periodo de investigación, fabricaron OCS veintidós productores de la Unión. Con arreglo a lo expuesto en el considerando anterior, la producción total de la Unión se estimó en unas 4 018 310 toneladas durante el periodo de investigación. Los productores de la Unión que componen el total de la producción de la Unión constituyen la industria de la Unión a tenor del artículo 9, apartado 1, del Reglamento de base y en lo sucesivo se hace referencia a ellos como «la industria de la Unión».
4.2. DETERMINACIÓN DEL MERCADO PERTINENTE DE LA UNIÓN
(459)
Durante la investigación se comprobó que una parte sustancial de la producción de los productores de la Unión incluidos en la muestra se destinaba a un uso cautivo, es decir, que a menudo se transfería simplemente (sin factura) y/o se suministraba a precios de transferencia dentro de la misma empresa o grupo de empresas para una nueva transformación posterior.
(460)
Para determinar si la industria de la Unión había sufrido o no un perjuicio, así como para determinar el consumo y los diversos indicadores económicos relacionados con la situación de la industria de la Unión, se examinó si la utilización posterior de la producción del producto similar por parte de la industria de la Unión debía tenerse en cuenta en el análisis y en qué medida.
(461)
Para proporcionar un panorama lo más completo posible de la situación de la industria de la Unión, se obtuvieron y analizaron datos sobre la totalidad de la actividad relacionada con los OCS y, posteriormente, se determinó si la producción estaba destinada a un uso cautivo o al mercado libre.
(462)
Por lo que respecta al volumen de ventas y los precios de venta en el mercado de la Unión y la cuota de mercado, se constató que un análisis y una evaluación significativos de estos indicadores debían centrarse en la situación del mercado libre.
(463)
No obstante, los demás indicadores económicos solo podían examinarse de un modo razonable con referencia a la actividad en su conjunto, lo que incluye la producción cautiva para uso interno y las ventas. La producción, la capacidad, la utilización de la capacidad, las inversiones, las existencias, el empleo, la productividad, los salarios y la capacidad para reunir capital dependen de la actividad en su conjunto, independientemente de que la producción se destine a un uso interno o se venda en el mercado libre.
4.3. CONSUMO DE LA UNIÓN
(464)
La industria de la Unión vende el producto similar a clientes no vinculados y lo vende/transfiere a empresas vinculadas para una nueva transformación posterior, p. ej., en centros de servicios siderúrgicos.
(465)
Al calcular el consumo aparente de OCS en la Unión, las instituciones añadieron el volumen total de importaciones de OCS en la Unión comunicado por Eurostat y el volumen de ventas y el uso cautivo en la Unión del producto similar producido por la industria de la Unión, comunicados en la denuncia y verificados durante las inspecciones in situ con respecto a los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(466)
No obstante, los datos de importación de Eurostat se basan en códigos completos de la nomenclatura combinada, y es evidente que las importaciones efectuadas al amparo de algunos de esos códigos no cubren el producto afectado.
(467)
Con arreglo a todo ello, el consumo total de la Unión evolucionó del siguiente modo:
2008
2009
2010
PI
Consumo (en toneladas)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Índice (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
El consumo total en el mercado de la Unión disminuyó un 7 % durante el periodo considerado. Entre 2008 y 2009, dicha disminución fue de aproximadamente el 25 % debido principalmente a los efectos negativos globales de la crisis económica, especialmente en el sector de la construcción. Después, el consumo empezó a recuperarse y aumentó en total un 24 % desde 2009 hasta el periodo de investigación, pero siguió estando por debajo del nivel inicial de 2008.
4.4. IMPORTACIONES PROCEDENTES DEL PAÍS AFECTADO Y CUOTA DE MERCADO
(469)
Las importaciones en la Unión procedentes de la República Popular China evolucionaron como sigue durante el periodo considerado:
2008
2009
2010
PI
Volumen de las importaciones procedentes de la RPC (toneladas)
472 988
150 497
464 582
702 452
Índice (2008 = 100)
100
32
98
149
Cuota de mercado (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Índice (2008 = 100)
100
43
112
160
Fuente:
Eurostat.
(470)
A pesar de la disminución del consumo, el volumen de importaciones procedentes de la República Popular China aumentó considerablemente (un 49 %) durante el periodo considerado. Debido a los efectos negativos de la crisis económica, el volumen de las importaciones procedentes de la República Popular China disminuyó mucho en 2009. Sin embargo, estas importaciones empezaron a recuperarse muy rápidamente y desde 2009 hasta el periodo de investigación se produjo un asombroso aumento del 367 %.
(471)
También la cuota de mercado de dichas importaciones aumentó un 60 % en el periodo considerado. Aunque de 2008 a 2009 se redujo en más de la mitad, desde 2009 hasta el periodo de investigación experimentó un impresionante aumento del 275 %.
4.4.1. PRECIOS DE LAS IMPORTACIONES Y SUBCOTIZACIÓN DE PRECIOS
Importaciones procedentes de la República Popular China
2008
2009
2010
PI
Precio medio en EUR/tonelada
875
728
768
801
Índice (2008 = 100)
100
83
88
91
Fuente:
Eurostat.
(472)
El precio medio de las importaciones procedentes de la República Popular China se redujo en un 9 % durante el periodo considerado. Entre 2008 y 2009 sufrió un descenso importante del 17 % y después aumentó cinco puntos porcentuales entre 2009 y 2010, y otros tres puntos porcentuales en el periodo de investigación.
(473)
Los precios de las importaciones procedentes de la República Popular China se mantuvieron siempre por debajo de los precios de venta de la industria de la Unión durante todo el periodo considerado. Como indica el cuadro anterior, aunque en 2009, en plena crisis económica, incluso el recorte de precios del 17 % no pudo ayudar a las importaciones chinas a mantener la cuota de mercado en una situación de reducción repentina del consumo y ralentización significativa del mercado, la subcotización continua en los años posteriores explica el impresionante aumento constante de la cuota de mercado de las importaciones procedentes de la República Popular China entre 2009 y el periodo de investigación.
(474)
Para determinar la subcotización de los precios durante el periodo de investigación, se compararon los precios de venta medios ponderados por tipo de producto que los productores de la Unión incluidos en la muestra cobraban a clientes no vinculados en el mercado de la Unión, ajustados al precio de fábrica, con los correspondientes precios medios ponderados por tipo de producto de las importaciones de los productores chinos que cooperaron cobrados al primer cliente independiente en el mercado de la Unión, establecidos a partir del precio CIF con los ajustes pertinentes para tener en cuenta los costes posteriores a la importación.
(475)
Los costes posteriores a la importación indicados en el considerando anterior se calcularon sobre la base de datos comprobados de dos importadores no vinculados del producto afectado.
(476)
Se compararon los precios de transacciones para cada tipo particular en la misma fase comercial, con los debidos ajustes en caso necesario, tras deducir bonificaciones y descuentos. El resultado de la comparación, expresada en porcentaje del volumen de negocios de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el periodo de investigación, mostró la existencia de márgenes medios ponderados de subcotización de hasta el 20,2 % por parte de los productores exportadores chinos que cooperaron.
(477)
Tras la comunicación, un productor exportador solicitó más información sobre el cálculo de la subcotización de precios, cuando el tipo de producto exportado de China y el tipo de producto vendido en el mercado de la Unión por la industria de la Unión no coincidieran exactamente. También solicitó información sobre si se había efectuado algún ajuste en virtud de las diferencias físicas cuando no se encontró una coincidencia exacta.
(478)
Cuando no existía una correspondencia exacta entre el tipo de producto exportado y el tipo de producto vendido por la industria de la Unión, la Comisión comparó el tipo de producto exportado con el tipo de producto vendido por la industria de la Unión que más se le pareciera. En esos casos, se efectuó una comparación con el tipo de producto más parecido, cuya única diferencia era el grosor del sustrato.
(479)
Cuando se encontró más de un tipo de producto muy parecido, la Comisión comparó el tipo de producto exportado con el tipo de producto más barato vendido en el mercado de la Unión, con independencia de que ese tipo de producto más barato tuviera un sustrato más grueso o más delgado. No obstante, no se consideró necesario un ajuste en virtud de las diferencias físicas.
5. SITUACIÓN ECONÓMICA DE LA INDUSTRIA DE LA UNIÓN
5.1. OBSERVACIONES PRELIMINARES
(480)
De conformidad con lo establecido en el artículo 8, apartado 4, del Reglamento de base, las instituciones examinaron todos los factores e índices económicos relevantes que influyen en la situación de la industria de la Unión.
(481)
Los datos facilitados por el denunciante para todos los productores de OCS de la Unión, cotejados con otras fuentes disponibles y datos verificados de los productores de la Unión incluidos en la muestra, se utilizaron para establecer indicadores macroeconómicos, tales como la producción de la industria de la Unión, la capacidad de producción, la utilización de la capacidad, el volumen de ventas, la cuota de mercado, el crecimiento, las ventas cautivas, el empleo y la productividad.
(482)
Los datos proporcionados y verificados de los seis productores de la Unión incluidos en la muestra se utilizaron para establecer indicadores microeconómicos, como el precio unitario de venta, el coste de producción unitario, la rentabilidad, el flujo de caja, las inversiones, el rendimiento de las inversiones, la capacidad de obtener capital, las existencias y los costes laborales.
5.2. DATOS RELATIVOS A LA INDUSTRIA DE LA UNIÓN EN SU CONJUNTO
5.2.1. PRODUCCIÓN, CAPACIDAD DE PRODUCCIÓN Y UTILIZACIÓN DE LA CAPACIDAD
(483)
Para determinar la producción total de la Unión durante el periodo considerado, se utilizó toda la información disponible sobre la industria de la Unión, tanto la facilitada en la denuncia como los datos recabados de los productores de la Unión antes y después de iniciarse la investigación y las respuestas, debidamente verificadas, del cuestionario enviado a los productores de la Unión incluidos en la muestra.
2008
2009
2010
PI
Volumen de producción (en toneladas)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Índice (2008 = 100)
100
79
90
90
Capacidad de producción (en toneladas)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Índice (2008 = 100)
100
102
102
99
Utilización de la capacidad (%)
74
57
65
68
Índice (2008 = 100)
100
77
88
92
Fuente:
denuncia, respuestas al cuestionario
(484)
El cuadro anterior muestra que, durante el periodo considerado, hubo una disminución de la producción de un 10 %. En consonancia con la disminución de la demanda, la producción se redujo bruscamente en 2009, tras lo cual se recuperó parcialmente en 2010. Aunque el consumo aumentó en el periodo de investigación, el volumen de producción se mantuvo más o menos al mismo nivel que en 2010.
(485)
La capacidad de producción se mantuvo estable durante el periodo considerado. La utilización de la capacidad siguió la tendencia de la producción y disminuyó un 8 % durante el periodo considerado.
5.2.2. VOLUMEN DE VENTAS, CUOTA DE MERCADO Y CRECIMIENTO
2008
2009
2010
PI
Volumen de ventas (toneladas)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Índice (2008 = 100)
100
77
90
88
Cuota de mercado (toneladas)
56,8
58,8
58,1
53,9
Índice (2008 = 100)
100
104
102
95
Fuente:
denuncia, respuestas al cuestionario
(486)
En 2009, el volumen de ventas de la industria de la Unión a clientes no vinculados sufrió un descenso importante del 23 %. En 2010, el volumen de ventas aumentó trece puntos porcentuales, pero después disminuyó dos puntos porcentuales en el periodo de investigación.
(487)
La cuota de mercado de la industria de la Unión se redujo en 2,9 puntos porcentuales durante el periodo considerado. Después de un aumento inicial de la cuota de mercado de la industria de la Unión en 2009, en 2010 y en el periodo de investigación dicha cuota se redujo y en este periodo fue inferior en cinco puntos porcentuales a la de 2009. Esta disminución se registró en el contexto de un aumento de más del 24 % del consumo desde 2009 hasta el final del periodo de investigación. Eso significa que no fue capaz de aprovechar el aumento del consumo y recuperar los volúmenes de ventas y parte de la cuota de mercado que había perdido anteriormente.
(488)
Mientras que el consumo de la Unión disminuyó un 7 % durante el periodo considerado y el volumen de ventas de la industria de la Unión a partes no vinculadas se redujo un 12 %, la cuota de mercado de la industria de la Unión perdió 2,9 puntos porcentuales, pasando del 56,8 % en 2008 al 53,9 % en el periodo de investigación.
5.2.3. EMPLEO Y PRODUCTIVIDAD
2008
2009
2010
PI
Empleo (en ETC)
7 088
6 470
6 097
6 046
Índice (2008 = 100)
100
91
86
85
Productividad (toneladas/ETC)
627
543
655
665
Índice (2008 = 100)
100
87
104
106
Fuente:
denuncia, respuestas al cuestionario, Eurofer
(489)
El empleo experimentó en la industria de la Unión una tendencia progresiva a la baja. Por ello, el número total de trabajadores de la industria, medido en equivalentes a tiempo completo (ETC), disminuyó un 15 % durante el periodo considerado y alcanzó su nivel más bajo en el periodo de investigación. Sin embargo, la productividad aumentó un 6 % durante el periodo considerado, lo que demuestra que la industria estaba intentando racionalizar sus costes de producción.
5.2.4. USO CAUTIVO Y VENTAS CAUTIVAS
2008
2009
2010
PI
Uso cautivo y ventas cautivas (toneladas)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Índice (2008 = 100)
100
80
87
85
Cuota de mercado (%)
22
24
22
20
Índice (2008 = 100)
100
108
99
92
Fuente:
denuncia y respuestas verificadas al cuestionario de los productores incluidos en la muestra
(490)
Como se indica en el considerando 459, en la Unión hay un mercado importante de OCS que está constituido por el uso posterior de OCS por parte de la industria de la Unión.
(491)
Se comprobó que el uso cautivo y las ventas cautivas se destinaban a una ulterior transformación por parte de las propias empresas o de sus empresas vinculadas que se dedicaban principalmente al negocio de materiales de construcción, es decir, que eran usuarios finales de OCS.
(492)
Con arreglo a lo anterior, se estableció que el uso cautivo y las ventas cautivas de la industria de la Unión constituyeron el 24 % del volumen de producción total en el periodo de investigación. Durante el periodo considerado, el uso cautivo y las ventas conexas disminuyeron un 15 % y su cuota de mercado cayó un 8 %.
(493)
La investigación llegó a la conclusión de que no hay gran diferencia entre el uso cautivo y las ventas cautivas en términos de uso final del producto. El uso cautivo fue comunicado por empresas en las que la producción posterior se realizaba en la misma entidad jurídica; sin embargo, las ventas cautivas eran ventas con una factura a otras entidades jurídicas vinculadas. Además, el método de fijación de precios en el uso cautivo y las ventas cautivas a partes vinculadas era similar, es decir, se cargaba un valor razonable (método «cost plus») por el producto tanto a las empresas vinculadas como a las unidades internas de producción posterior de las empresas incluidas en la muestra.
(494)
El valor medio por tonelada se mantuvo estable durante el periodo considerado y fue un 3 % inferior al precio de las ventas hechas en el periodo de investigación a clientes no vinculados de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Esta diferencia de precio no se consideró significativa y la tendencia en el precio de las ventas cautivas siguió la del precio a clientes no vinculados.
2008
2009
2010
PI
Uso cautivo y ventas cautivas (EUR/tonelada)
962
802
901
965
Índice (2008 = 100)
100
83
94
100
Fuente:
respuestas verificadas de los productores incluidos en la muestra al cuestionario
(495)
Teniendo en cuenta que la mayor parte de ventas cautivas y uso cautivo iba destinada a la producción posterior de materiales de construcción por parte de los productores de la Unión, dichas ventas cautivas y uso cautivo estaban también expuestos indirectamente a la competencia de otros agentes del mercado, incluidas las importaciones objeto de subvenciones procedentes de la República Popular China. La demanda interna de los productos posteriores dependía de las posibilidades de vender dichos productos en el mercado libre, que no estaba afectado por las importaciones subvencionadas de OCS. Por tanto, puede concluirse que la disminución de los volúmenes de ventas y de la cuota de mercado durante el periodo considerado se debió a la competencia de las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China.
5.3. DATOS RELATIVOS A LOS PRODUCTORES DE LA UNIÓN INCLUIDOS EN LA MUESTRA
5.3.1. PRECIOS UNITARIOS DE VENTA MEDIOS EN LA UNIÓN Y COSTE DE PRODUCCIÓN
2008
2009
2010
PI
Precio unitario en la Unión para los clientes no vinculados (EUR/tonelada)
1 023
805
911
994
Índice (2008 = 100)
100
79
89
97
Coste unitario de producción (EUR/tonelada)
925
884
893
978
Índice (2008 = 100)
100
95
97
106
Fuente:
respuestas verificadas de los productores incluidos en la muestra al cuestionario
(496)
Los precios medios de venta de los productores de la Unión incluidos en la muestra a clientes no vinculados en la Unión disminuyeron un 3 % en el periodo considerado. El mayor descenso, del 21 %, se produjo en 2009, en consonancia con la disminución del consumo. En el periodo comprendido entre 2009 y el periodo de investigación, y de forma acorde con el aumento del consumo y de los volúmenes de ventas, los precios se recuperaron un 23 %, pero no alcanzaron el nivel de 2008.
(497)
Paralelamente, los costes medios de producción y venta del producto similar aumentaron un 6 % durante el periodo considerado, debido a un incremento del coste de las materias primas.
(498)
Después de la reducción del precio unitario cobrado a los clientes no vinculados en un 21 % en 2009, el precio unitario empezó a recuperarse. En 2010 y durante el periodo de investigación, la industria de la Unión experimentó, en comparación con 2009, una subida de los costes y solo pudo incrementar moderadamente los precios para cubrirlos, lo que únicamente permitió mantener la rentabilidad a los bajos niveles de 2010 y el periodo de investigación. Sin embargo, esto produjo una nueva pérdida de cuota de mercado, ya que los precios de las importaciones chinas eran constantemente inferiores a los precios de la industria de la Unión.
5.3.2. RENTABILIDAD, FLUJO DE CAJA, INVERSIONES, RENDIMIENTO DE LAS INVERSIONES Y CAPACIDAD PARA OBTENER CAPITAL
2008
2009
2010
PI
Rentabilidad de las ventas en la Unión a clientes no vinculados (en % del volumen de negocios)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Índice (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Flujo de caja (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Índice (2008 = 100)
100
64
46
62
Inversiones (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Índice (2008 = 100)
100
8
22
27
Rendimiento de las inversiones
13,8
-13,9
5,9
6
Índice (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Fuente:
respuestas verificadas de los productores incluidos en la muestra al cuestionario
(499)
La rentabilidad de la industria de la Unión se determinó expresando el beneficio neto, antes de impuestos, obtenido en las ventas del producto similar a clientes no vinculados como porcentaje del volumen de negocios de estas ventas. En 2009, la rentabilidad de la industria de la Unión registró una disminución drástica, lo que condujo a una pérdida del 9,3 %. A partir de 2010, empezó a recuperarse, pero los mayores costes de producción impidieron que alcanzara el nivel que se considera saludable y sostenible para la industria (6,7 %). Durante todo el periodo considerado, la rentabilidad disminuyó un 61 %.
(500)
La tendencia del flujo de caja siguió en cierta medida la tendencia negativa de la rentabilidad. El nivel más bajo se alcanzó en 2010. De manera similar, el rendimiento de las inversiones disminuyó un 56 %, pasando del 13,8 % en 2008 al 6 % en el periodo de investigación.
(501)
La evolución de la rentabilidad, el flujo de caja y el rendimiento de las inversiones durante el periodo considerado limitó la capacidad de la industria de la Unión para invertir en sus actividades y mermó su desarrollo. La industria de la Unión consiguió realizar inversiones importantes al principio del periodo considerado, pero, después, las inversiones cayeron bruscamente en 2009 y experimentaron un descenso general del 73 % en el periodo considerado.
(502)
Dada la naturaleza de la industria de la Unión, compuesta en cierta medida por grandes multinacionales siderúrgicas integradas, la capacidad de estas empresas para obtener capital no se vio afectada por el bajo rendimiento financiero del sector OCS.
5.3.3. EXISTENCIAS
2008
2009
2010
PI
Existencias de cierre (toneladas)
116 852
97 533
124 848
130 593
Índice (2008 = 100)
100
83
107
112
Fuente:
respuestas verificadas de los productores incluidos en la muestra al cuestionario
(503)
Las existencias de los seis productores de la Unión incluidos en la muestra representaban alrededor del 8 % del volumen de producción en el periodo de investigación. El nivel de las existencias de cierre aumentó un 12 % durante el periodo considerado. Aunque hay que señalar que las existencias no son un indicador importante para la industria, ya que la producción tiene lugar sobre todo por encargo, el mayor incremento de las existencias se produjo entre 2009 y el periodo de investigación y coincidió con el aumento de las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China
5.3.4. EMPLEO, SALARIOS Y PRODUCTIVIDAD
Costes medios laborales por trabajador (en EUR, productores de la Unión incluidos en la muestra)
60,959
57,892
58,637
62,347
Índice (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Los costes laborales medios de los productores de la industria de la Unión incluidos en la muestra aumentaron solo un 2 % durante el periodo considerado, por debajo de la tasa de inflación. La investigación mostró que los productores incluidos en la muestra hicieron recortes importantes, sobre todo en los costes generales y administrativos, y se esforzaron por tanto por ser más eficientes.
5.3.5. EFECTOS DE LAS PRÁCTICAS ANTERIORES DE DUMPING O SUBVENCIÓN
(505)
Dado que este es el primer procedimiento antisubvenciones relativo al producto afectado, no hay datos disponibles para evaluar los posibles efectos de las prácticas anteriores de dumping o subvención.
5.4. MAGNITUD DEL MARGEN REAL DE SUBVENCIÓN
(506)
Todos los márgenes determinados y especificados en la sección anterior sobre subvenciones se sitúan significativamente por encima del nivel de minimis. Dados el volumen y los precios de las importaciones subvencionadas procedentes de China, la repercusión del margen real de subvención en el mercado de la Unión no puede considerarse insignificante.
5.5. CONCLUSIÓN SOBRE EL PERJUICIO
(507)
La investigación demostró que todos los indicadores de perjuicio (excepto la productividad) se deterioraron o no evolucionaron en consonancia con el consumo durante el periodo considerado.
(508)
Durante el periodo considerado, en un contexto de caída del consumo, el volumen de importaciones procedentes de la República Popular China creció de manera significativa. Al mismo tiempo, el volumen de ventas de la industria de la Unión experimentó un descenso general del 12 % y su cuota de mercado bajó del 56,8 % en 2008 al 53,9 % en el periodo de investigación. Aunque el consumo se recuperó en un 24 % entre 2009 y el periodo de investigación, después del año de crisis económica que afectó a la demanda, la cuota de mercado de la industria de la Unión fue disminuyendo. La industria de la Unión no pudo recuperar la cuota de mercado dada la considerable expansión de las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China en el mercado de la Unión. Las importaciones subvencionadas de bajo precio aumentaron durante el periodo considerado, subcotizando constantemente los precios de la industria de la Unión.
(509)
Además, los indicadores de perjuicio relacionados con los resultados financieros de la industria de la Unión, como el flujo de caja y la rentabilidad, se vieron seriamente afectados. Esto significa que también se deterioró la capacidad de la industria de la Unión para reunir capital e invertir.
(510)
Habida cuenta de lo anterior, se llegó a la conclusión de que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante a tenor del artículo 8, apartado 5, del Reglamento de base.
6. CAUSALIDAD
6.1. INTRODUCCIÓN
(511)
De conformidad con el artículo 8, apartados 5 y 6, del Reglamento de base, se ha examinado si las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China han causado un perjuicio a la industria de la Unión en grado tal que pueda considerarse importante. Se examinaron también otros factores conocidos, distintos de las importaciones subvencionadas, que pudiesen haber perjudicado al mismo tiempo a la industria de la Unión, a fin de garantizar que el posible perjuicio causado por esos otros factores no se atribuyera a las importaciones subvencionadas.
6.2. EFECTO DE LAS IMPORTACIONES SUBVENCIONADAS
(512)
La investigación mostró que el consumo de la Unión bajó un 7 % durante el periodo considerado, mientras que el volumen de las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China aumentó drásticamente en torno al 49 % y su cuota de mercado también creció un 60 %, pasando del 9,1 % en 2008 al 14,6 % en el periodo de investigación. Al mismo tiempo, el volumen de las ventas de la industria de la Unión a partes no vinculadas disminuyó un 12 % y la cuota de mercado de estas ventas se redujo en un 2,9 %, pasando del 56,8 % en 2008 al 53,9 % en el periodo de investigación.
(513)
Aunque las importaciones procedentes de la República Popular China también estaban afectadas por la crisis económica y sufrieron un descenso del 68 % de 2008 a 2009, desde este último año hasta el periodo de investigación se recuperaron muy rápidamente y al final del periodo de investigación habían aumentado un 367 %, aunque el consumo de la Unión solo subió un 24 % en este periodo. Al reducir el precio unitario en un 9 %, en comparación con 2008, y subcotizar los precios de la industria de la Unión hasta un 20,2 % durante el periodo de investigación, las importaciones chinas aumentaron su cuota de mercado un 60 % desde 2008 hasta el periodo de investigación, situándola en un 14,6 %.
(514)
Al mismo tiempo, desde 2008 hasta el periodo de investigación, los volúmenes de ventas de los productores de la Unión a partes no vinculadas sufrieron un descenso general del 12 %. En el momento de la recuperación del mercado, desde 2009 hasta el periodo de investigación, la industria de la Unión solo pudo aumentar sus volúmenes de ventas a partes no vinculadas un 13 %, pero perdió una cuota de mercado del 8 %, por lo que se benefició poco del aumento del consumo. Las importaciones chinas fueron las más beneficiadas de la recuperación del consumo, dejando a otros agentes del mercado muy rezagados.
(515)
Los precios medios de las importaciones procedentes de la República Popular China disminuyeron un 9 % durante el periodo considerado. Aunque tendieron a subir después de la fuerte caída de 2009, entre 2009 y el periodo de investigación se mantuvieron constantemente por debajo de los precios aplicados por la industria de la Unión. El precio unitario cobrado a clientes no vinculados de la Unión bajó solo un 3 %, mostrando cierta resistencia a la presión ejercida por las importaciones chinas. Sin embargo, estos precios se mantuvieron evidentemente a costa de una reducción de los volúmenes de ventas y de la rentabilidad de dichas ventas, ya que la rentabilidad descendió un 61 %, del 6,7 % en 2008 al 2,6 % en el periodo de investigación.
(516)
Con arreglo a lo anterior, se concluye que el aumento de las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China a precios que subcotizan constantemente los de la industria de la Unión han tenido un papel determinante en el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión, que le ha impedido beneficiarse plenamente de la recuperación del consumo de la Unión
6.3. INCIDENCIA DE OTROS FACTORES
6.3.1. IMPORTACIONES PROCEDENTES DE TERCEROS PAÍSES
País
2008
2009
2010
PI
Corea del Sur
Volumen (toneladas)
228 123
226 568
173 935
237 164
Índice (2008 = 100)
100
99
76
104
Cuota de mercado (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Índice (2008 = 100)
100
133
87
112
Precio medio
901
727
846
903
Índice (2008 = 100)
100
81
94
100
India
Volumen (toneladas)
159 999
149 138
155 384
141 391
Índice (2008 = 100)
100
93
97
88
Cuota de mercado (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Índice (2008 = 100)
100
125
111
95
Precio medio
932
667
773
824
Índice (2008 = 100)
100
72
83
88
Otros países
Volumen (toneladas)
249 151
158 461
124 319
167 007
Índice (2008 = 100)
100
64
50
67
Cuota de mercado (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Índice (2008 = 100)
100
85
57
72
Precio medio
951
809
924
955
Índice (2008 = 100)
100
85
97
100
Total de todos los terceros países excepto la RPC
Volumen (toneladas)
637 274
534 167
453 637
545 562
Índice (2008 = 100)
100
84
71
86
Cuota de mercado (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Índice (2008 = 100)
100
112
81
92
Precio medio
929
735
842
898
Índice (2008 = 100)
100
79
91
97
Fuente:
Eurostat.
(517)
Mientras que las importaciones procedentes de la República Popular China representaron el 56 % de todas las importaciones en la Unión durante el periodo de investigación, otros importantes lugares de procedencia fueron la República de la India («la India»): 11 % de las importaciones, y Corea del Sur: 19 %. A diferencia de las importaciones procedentes de la República Popular China, las importaciones procedentes de la India, a pesar de una fuerte bajada del 12 % de su precio medio, experimentaron una disminución general del 12 % en el periodo considerado y vieron reducida su cuota de mercado en un 5 %. Las importaciones procedentes de Corea del Sur solo aumentaron un 4 % y el precio medio se mantuvo a los niveles de 2008. La cuota de mercado de las importaciones procedentes de la India fue del 2,9 % en el periodo de investigación, mientras que la de Corea del Sur fue del 4,9 %.
(518)
Otras importaciones, que representaban el 14 % de todas las importaciones, disminuyeron un 33 % y su precio medio se mantuvo a los niveles de 2008.
(519)
Aunque el precio medio de todas las demás importaciones estaba por debajo del nivel de precios de la industria de la Unión, el efecto de dichas importaciones, si lo hay, solo puede ser marginal. En primer lugar, la Comisión no ha recibido pruebas de que las importaciones procedentes de otros lugares fueran objeto de prácticas comerciales desleales. En segundo lugar, a diferencia de las importaciones chinas, el nivel de precios general de los principales lugares de procedencia de otras importaciones se mantuvo más estable durante todo el periodo considerado, lo que muestra, por tanto, que la industria de la Unión puede competir con éxito en los segmentos de mercado con dichas importaciones. En tercer lugar, las importaciones procedentes de otros países por lo general disminuyeron durante el periodo considerado y siguen estando a un bajo nivel tanto en general como en relación con cada uno de los principales países exportadores. Por otra parte, la cuota de mercado decreciente de otras importaciones confirma que dichas importaciones no podrían haber perjudicado a la industria de la Unión.
6.3.2. RESULTADOS DE LA ACTIVIDAD EXPORTADORA DE LA INDUSTRIA DE LA UNIÓN
2008
2009
2010
PI
Exportaciones, Eurostat (toneladas)
669 790
612 204
580 477
605 760
Índice (2008 = 100)
100
91
87
90
Precios medios (EUR/tonelada)
1 068
937
995
1 092
Índice (2008 = 100)
100
88
93
102
Exportaciones de los productores de la Unión incluidos en la muestra
53 542
46 516
48 102
46 228
Índice (2008 = 100)
100
87
90
86
Precio de venta medio (EUR/tonelada)
1 086
826
984
1 132
Índice (2008 = 100)
100
76
91
104
Fuente:
Eurostat y respuestas verificadas al cuestionario
(520)
Con arreglo a Eurostat, el total de exportaciones de OCS a terceros países por parte de la industria de la Unión disminuyó un 10 % durante el periodo considerado. Sin embargo el precio medio ha sido relativamente alto y subió un 2 % durante dicho periodo. Las exportaciones representaron un 15 % de la producción total de la Unión y, como tales, ayudaron a la industria de la Unión a conseguir economías de escala y reducir los costes generales de producción. Puede, por tanto, concluirse que las actividades de exportación de la industria de la Unión no pudieron ser una posible causa del perjuicio importante.
(521)
Este panorama general encuentra reflejo en la situación de las exportaciones a clientes no vinculados de terceros países por parte de productores de la Unión incluidos en la muestra. Estas exportaciones disminuyeron un 14 % durante el periodo considerado, pero el precio de exportación por unidad fue constantemente más alto (entre un 2 % y un 14 % por término medio, según el año) que el precio pagado en la Unión.
6.3.3. IMPORTACIONES ORIGINARIAS DE LA REPÚBLICA POPULAR CHINA EFECTUADAS POR LOS DENUNCIANTES
(522)
Durante la investigación y tras la comunicación definitiva, se alegó que los denunciantes (a través de sus empresas vinculadas) se dedicaban ellos mismos a la importación del producto afectado procedente de la República Popular China y que dichas importaciones constituían supuestamente entre el 20 % y el 40 % de todas las importaciones procedentes de ese país. Sin embargo, no se han aportado pruebas que respalden esta alegación. Tras investigar esta alegación mediante el examen de los datos verificados de los productores de la Unión incluidos en la muestra, se constató que solo importaron unas 10 000 toneladas durante el periodo de investigación, que es una cifra muy acorde con los datos incluidos en la denuncia. Se comprobó que empresas vinculadas de los productores de la Unión incluidos en la muestra importaron un volumen similar, que no se comunicó de conformidad con el artículo 29 del Reglamento de base. En conjunto, estas importaciones supusieron solamente de un 2 % a un 3 % de todas las importaciones procedentes de la República Popular China. Por consiguiente, no puede concluirse que los denunciantes estuvieran realizando importaciones a partir de la República Popular China en cantidades y condiciones tales que pudieran poner en cuestión su propia situación como productores de la Unión con arreglo al artículo 9, apartado 1, letra a), del Reglamento de base, o causarles un perjuicio a ellos mismos. Por tanto, se rechaza la alegación.
6.3.4. USO CAUTIVO Y VENTAS CAUTIVAS
(523)
Algunas partes interesadas han alegado que el perjuicio a la industria de la Unión se debía a su participación en la actividad empresarial posterior de producción de materiales de construcción (p. ej., «paneles sándwich», chapas trapezoidales, etc.) bien directamente, bien a través de empresas vinculadas dentro de los grupos. Se alegó concretamente que la industria de la Unión ponía los OCS a disposición de su propia actividad empresarial posterior a precios inferiores a los que cobraba a empresas no vinculadas, por lo que «subvencionaba» dicha actividad dentro del grupo haciendo posible que subcotizara a sus competidores en ese segmento posterior.
(524)
Como se ha indicado anteriormente, el valor medio del uso cautivo y las ventas cautivas por tonelada fue solo un 3 % inferior al precio de las ventas a clientes no vinculados en el periodo de investigación. La investigación mostró que el uso cautivo y las ventas cautivas estaban ellos mismos muy probablemente afectados indirectamente por la competencia desleal de las importaciones subvencionadas. Si hubiera habido alguna ventaja para la actividad empresarial posterior como se alega, se habría reflejado en la comparación entre los precios de venta cautiva y los precios de venta no vinculados. Por tanto, se rechaza esta alegación.
(525)
Tras la comunicación definitiva, CISA alegó de nuevo que la industria de la Unión había puesto OCS a disposición de sus empresas transformadoras vinculadas a precios «subvencionados», subcotizando así a sus competidores en el segmento de transformación. No obstante, no se aportaron pruebas que llevaran a la Comisión a modificar su conclusión del considerando 524, según la cual la diferencia de precio entre las ventas vinculadas y no vinculadas era pequeña (2 %) y no se trataba de un caso de perjuicio autoinfligido.
(526)
CISA también cuestionó los datos sobre los costes de producción de OCS y, por extensión, el precio de OCS a las partes vinculadas. Partiendo del precio de venta de las bobinas galvanizadas por inmersión en caliente, una materia prima para la fabricación de OCS, alegaron que el coste de producción de OCS en el periodo de investigación no podía exceder de 900 EUR/tonelada.
(527)
En primer lugar, no estaba claro en qué medida se habían incluido todos los costes, como los gastos de venta, generales, administrativos y financieros, en el coste total al que hacía referencia CISA. En segundo lugar, la Comisión comprobó el coste de producción de OCS de todos los productores de la Unión incluidos en la muestra y confirmó que el coste total de producción incluía materias primas, procesado, revestimiento, gastos de venta, generales y administrativos, gastos financieros, etc.
(528)
CISA alegó entonces que la venta de OCS a partes vinculadas se realizaba con pérdidas y, por tanto, causaba un perjuicio a la industria de la Unión. Esta afirmación se basaba en una comparación del coste total de producción (978 EUR/tonelada) con el precio medio de la venta vinculada (965 EUR/tonelada).
(529)
Aunque es correcto que una simple comparación matemática sugeriría que las ventas vinculadas se realizaron con pérdidas, ello supondría que la industria de la Unión incurre en el mismo nivel de gastos de venta, generales y administrativos y otros gastos generales de venta en sus ventas cautivas y sus ventas desvinculadas. Como se indica en el considerando 493, las ventas a partes vinculadas se efectuaron sobre la base de «coste más margen» y, por tanto, la industria de la Unión recuperó los costes sobre esas ventas.
6.3.5. CRISIS ECONÓMICA
(530)
La crisis económica y su efecto en el sector de la construcción explican al menos parcialmente la reducción de la demanda y la presión sobre los precios durante el periodo considerado. Como se indicó anteriormente, en 2009 el consumo disminuyó un 25 %. Sin embargo, a partir de 2010, el mercado empezó a recuperarse y, entre 2009 y finales del periodo de investigación, el consumo aumentó un 24 %.
(531)
No obstante, en el análisis del perjuicio y la causalidad se ha separado la crisis del mercado de 2009 y la recuperación posterior desde 2009 hasta el periodo de investigación. Se ha demostrado claramente en el análisis del perjuicio y la causalidad que las importaciones procedentes de la República Popular China se beneficiaron plenamente de la recuperación del consumo y que, además, subcotizaron constantemente los precios de la industria de la Unión, convirtiendo así la posibilidad de que todos los agentes estuvieran en igualdad de condiciones para recuperarse de la caída en una batalla continua por la supervivencia.
(532)
Después de que finalizara el plazo para la presentación de comentarios a la comunicación definitiva, una parte interesada comunicó que se había anunciado el cierre de una planta en Bélgica, y que, por motivos de fuerza mayor, existían dificultades para la producción y los envíos de otras instalaciones en este país. La parte interesada alegó que esto muestra la falta de seguridad del suministro de OCS en la Unión y que era un motivo para permitir a importadores y usuarios obtener libremente sus OCS de la Unión y de China.
(533)
Se rechazan estos argumentos. Teniendo en cuenta que la utilización de la capacidad en la Unión es baja, no se trata de un problema de suministro, ya que la industria de la Unión tiene una capacidad disponible adecuada. De todas maneras, las instalaciones que se estaban cerrando en Bélgica no fabricaban OCS. Naturalmente, la seguridad del suministro es importante, pero los derechos propuestos en este caso no están concebidos para interrumpir el suministro de OCS desde China, sino únicamente para evitar que se suministre con dumping en el mercado de la Unión.
6.3.6. EXCESO DE CAPACIDAD ESTRUCTURAL
(534)
Algunas partes interesadas han alegado que la causa del perjuicio a la industria de la Unión, constituida en su mayor parte por productores siderúrgicos integrados verticalmente, no han sido las importaciones procedentes de la República Popular China, sino los problemas estructurales de la industria siderúrgica de la Unión, como el exceso de capacidad. Se alegó también que la consolidación de la industria siderúrgica que tuvo lugar antes del periodo considerado condujo a un exceso de capacidad y que cualquier perjuicio sufrido fue consecuencia de la existencia de demasiadas instalaciones de producción.
(535)
Sucede que la producción de OCS es intensiva en capital y la industria tiene unos costes fijos relativamente altos. Sin embargo, la consolidación de la industria siderúrgica del acero registrada antes del comienzo del periodo considerado no dio lugar a un exceso de capacidad. Después de un pequeño aumento de la capacidad existente en 2009, la industria vio ligeramente disminuida su capacidad en 2010 y, de nuevo, en el periodo de investigación. La capacidad instalada durante el periodo de investigación era menor que el consumo total de la Unión y, si la demanda en el periodo de investigación se hubiera recuperado al nivel de 2008 y la industria de la Unión hubiera sido capaz de aprovechar ese aumento de la demanda, la utilización de la capacidad se habría situado en torno al 74 %.
(536)
El efecto negativo del exceso de capacidad solo puede atribuirse en una mínima medida a los productores de OCS de la Unión. En primer lugar, la investigación demostró que la industria de la Unión había tomado obviamente medidas para mantener su eficiencia, ya que la productividad se incrementó un 6 % para la industria en su conjunto. En segundo lugar, la inversión constante en las líneas de producción y la flexibilidad de su utilización para fabricar otros productos ayudaron a conseguir economías de escala y reducir los costes finales fijos. Por tanto, con un descenso del 18 % en la utilización de la capacidad por parte de las empresas incluidas en la muestra durante el periodo considerado, los costes medios de producción solo aumentaron un 6 %, incluidos los costes de las materias primas. Así pues, no puede llegarse a la conclusión de que el exceso de capacidad rompiera el nexo causal. Por lo tanto, se rechaza esta alegación.
6.4. CONCLUSIÓN SOBRE LA CAUSALIDAD
(537)
Se ha demostrado que hubo un aumento sustancial del volumen y la cuota de mercado de las importaciones subvencionadas originarias de la República popular China en el periodo considerado, especialmente entre 2009 y el periodo de investigación. Se constató también que dichas importaciones subcotizaban constantemente los precios cobrados por la industria de la Unión en el mercado de la Unión, sobre todo durante el periodo de investigación.
(538)
Este incremento del volumen y la cuota de mercado de las importaciones a bajo precio subvencionadas procedentes de la República Popular China coincidió con la evolución negativa de la situación económica de la industria de la Unión. Esta situación empeoró en el periodo de investigación, cuando, a pesar de la recuperación del consumo, la industria de la Unión no pudo reconquistar la cuota de mercado perdida ni su rentabilidad. Otros indicadores financieros, como el rendimiento de la inversión, se estancaron al nivel de 2010, y el empleo alcanzó su nivel más bajo.
(539)
El examen de los demás factores conocidos que podrían haber causado un perjuicio a la industria de la Unión puso de manifiesto que la naturaleza de dichos factores no era tal que pudiera romper el nexo causal establecido entre las importaciones subvencionadas procedentes de China y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(540)
Habida cuenta de este análisis, que ha distinguido y separado debidamente los efectos de todos los factores conocidos sobre la situación de la industria de la Unión a raíz de los efectos perjudiciales de las exportaciones subvencionadas, la Comisión concluye que las importaciones subvencionadas procedentes de la República Popular China han causado un grave perjuicio a la industria de la Unión en el sentido del artículo 8, apartado 6, del Reglamento de base.
7. INTERÉS DE LA UNIÓN
7.1. OBSERVACIONES PRELIMINARES
(541)
De conformidad con el artículo 31 del Reglamento de base, las instituciones examinaron si, a pesar de las conclusiones antes mencionadas, existían razones de peso para concluir que la adopción de medidas compensatorias no redundaría en interés de la Unión. El análisis del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses implicados, incluidos los de la industria de la Unión, los importadores y los usuarios del producto afectado.
7.2. INTERÉS DE LA INDUSTRIA DE LA UNIÓN
(542)
La industria de la Unión en conjunto está constituida por veintidós productores conocidos que representan a toda la producción de OCS en la Unión. Los productores están situados en diversos Estados miembros de la Unión, y dan empleo directamente a más de 5 400 personas en puestos relacionados con el producto similar.
(543)
Ninguno de los productores se opuso al inicio de la investigación. Como se ha mostrado anteriormente en los indicadores macroeconómicos, toda la industria de la Unión experimentó un deterioro de su situación y se vio afectada negativamente por las importaciones subvencionadas.
(544)
La industria de la Unión ha sufrido un perjuicio importante causado por las importaciones subvencionadas procedentes de la RPC. Todos los indicadores de perjuicio mostraron una tendencia negativa durante el periodo considerado. En particular, los indicadores del perjuicio relacionados con los resultados financieros de los productores de la Unión, como son la rentabilidad y el rendimiento de las inversiones, se vieron seriamente afectados. Si no se aplican medidas, parece muy probable que la situación económica de la industria de la Unión se deteriore aún más.
(545)
Se espera que el establecimiento de derechos compensatorios restaure unas condiciones de comercio leales en el mercado de la Unión, que permitan a la industria de la Unión ajustar los precios de los OCS para reflejar los costes de los diversos componentes y las condiciones del mercado. También es previsible que, gracias a la imposición de medidas compensatorias, la industria de la Unión pueda recobrar al menos parte de la cuota de mercado que perdió durante el periodo considerado, con un efecto positivo en su rentabilidad y su situación financiera en general.
(546)
Si no se imponen las medidas adecuadas, es de prever que haya nuevas pérdidas de cuota de mercado y que la rentabilidad de la industria se deteriore. Esto daría lugar a una situación insostenible a medio y largo plazo. Es también probable que algunos productores individuales tengan que cerrar sus instalaciones de producción, ya que durante el periodo considerado registraron pérdidas. Teniendo en cuenta las pérdidas contraídas y el alto nivel de inversión en la producción realizado al principio del periodo considerado, es de prever que la mayoría de los productores de la Unión no puedan recuperar sus inversiones si no se imponen medidas.
(547)
Por lo tanto, se concluye que la imposición de derechos compensatorios redundaría en beneficio de la industria de la Unión.
7.3. INTERÉS DE LOS USUARIOS Y DE LOS IMPORTADORES
(548)
Como se indica en el considerando 14, cinco importadores se manifestaron, pero solo dos respondieron al cuestionario. De los alrededor de cien usuarios enumerados en la denuncia, diecinueve manifestaron su interés en el procedimiento. Posteriormente, diez empresas respondieron al cuestionario.
(549)
Los usuarios e importadores más activos presentaron alegaciones conjuntas y se celebraron varias audiencias en el transcurso de la investigación. A continuación se analizan sus principales alegaciones en relación con la imposición de las medidas.
(550)
Después de la comunicación final, se recibieron comentarios de importadores y otras partes interesadas. Sin embargo, no se proporcionaron nuevos elementos diferentes de los que se presentan más abajo.
7.3.1. COMPETENCIA EN EL MERCADO DE LA UNIÓN
(551)
Los usuarios e importadores alegaron que el mercado de OCS de la Unión no era suficientemente competitivo y que las importaciones procedentes de la República Popular China eran necesarias para dar mayor poder de negociación a las empresas que importaban y utilizaban OCS. También sugirieron que la industria de la Unión participaba en acuerdos oligopolísticos para controlar el mercado. Los productores de la Unión competían en los mismos mercados y a menudo vendían a los mismos clientes, o a sus respectivas empresas de construcción. Considerando que no se han facilitado pruebas, al margen de quejas esporádicas sobre dificultades en la negociación de los precios, y que, además de los cinco grupos de productores de la Unión denunciantes, otros once productores de OCS, algunos de ellos muy grandes, operan en la Unión, y que hay variadas fuentes de procedencia de las importaciones, se rechazan estas alegaciones.
7.3.2. ESCASEZ DE SUMINISTRO
(552)
Los usuarios y los importadores alegaron también que la imposición de medidas a las importaciones chinas crearía una escasez de suministro de OCS en el mercado de la Unión. Sin embargo, teniendo en cuenta la gran variedad de fuentes de suministro descrita anteriormente, así como la capacidad de producción no comprometida de la industria de la Unión, no parece que pueda producirse tal escasez. Por tanto, se rechaza la alegación.
7.3.3. CONCLUSIÓN SOBRE LOS INTERESES DE USUARIOS E IMPORTADORES
(553)
Los diez usuarios que cooperaron representaban el 7 % de las importaciones totales de China durante el periodo de investigación. La investigación mostró que todos los usuarios tenían varias fuentes de suministro. Por término medio, las compras a China constituían alrededor del 15 % de las compras totales de OCS; por otro lado, los mayores volúmenes procedían de productores de la Unión (73 %) y un 12 % se importaban de otros terceros países. De hecho, como el producto afectado está muy normalizado, la importancia de la vinculación del cliente es bastante relativa y tanto los usuarios como los importadores pueden cambiar bastante fácilmente las fuentes de suministro con respecto a la calidad del producto.
(554)
La investigación mostró que todos los usuarios que cooperaron, salvo uno, obtenían provecho en el sector que utiliza el producto afectado y la rentabilidad que obtuvieron durante el periodo de investigación oscilaba entre el 1 % y el 13 %, en función de la empresa. La rentabilidad de esas empresas no dependía mucho de las importaciones del producto afectado procedentes de la República Popular China.
(555)
Con arreglo a las respuestas de los usuarios al cuestionario, se estimó el probable efecto de las medidas propuestas. Por tanto, en el peor de los casos, aunque improbable, para los usuarios que cooperaron, es decir, en caso de que no pudieran aplicar ningún aumento de precios y de que estuvieran obligados a importar de China en los mismos volúmenes que en el periodo de investigación, el impacto del nivel del derecho en sus costes de producción representaría un incremento de entre el 1 % y el 5 % y una disminución de 1 a 2,8 puntos porcentuales en rentabilidad para la mayoría de las importaciones y de alrededor de 4 puntos porcentuales para las importaciones sujetas al derecho residual. No obstante, el escenario más probable es una repercusión significativamente menor que esta. Las importaciones de la República Popular China representan una parte más bien pequeña del negocio de los usuarios y cabe esperar que el incremento de costes generados por las medidas compensatorias sea relativamente fácil de superar. Además, dado que, aparte de los muchos productores de la Unión, están disponibles otras importantes fuentes de importación no sujetas a las medidas, p. ej., la India y Corea del Sur, se prevé que, a raíz de la imposición de las medidas, los precios en el mercado también tendrán en cuenta estos factores.
(556)
Los dos importadores que cooperaron representaban alrededor del 6 % de las importaciones totales procedentes de China durante el periodo de investigación; el importe exacto no puede comunicarse de conformidad con el artículo 29 del Reglamento de base. Al igual que los usuarios, los importadores mantuvieron también distintas fuentes de suministro, además de la República Popular China. Además, se estableció que la rentabilidad de los importadores se vería probablemente más afectada por las medidas que la de los usuarios si mantenían el patrón de importación seguido durante el periodo de investigación. Sin embargo, en la práctica los importadores como comerciantes tienden incluso a ser más flexibles que los usuarios y serían probablemente los primeros en cambiar a las fuentes de suministro alternativas.
(557)
Parte del beneficio de las importaciones chinas para usuarios e importadores procede efectivamente de la discriminación desleal en los precios llevada a cabo por los exportadores chinos y es posible por dicha discriminación, y no se debe a una ventaja competitiva natural. Por tanto, el restablecimiento de unas condiciones equitativas en el mercado de la Unión corrigiendo la distorsión comercial derivada de las importaciones objeto de subvención, permitirá realmente al mercado de OCS retornar a una dinámica y un desarrollo de precios saludables basados en la economía de mercado, sin al mismo tiempo ocasionar desventajas a otros actores (usuarios, productores y consumidores finales) que no pueden beneficiarse inmediatamente de las importaciones objeto de subvención.
7.4. CONCLUSIÓN SOBRE EL INTERÉS DE LA UNIÓN
(558)
Habida cuenta de cuanto antecede, se concluye que, según la información disponible acerca del interés de la Unión, no existen razones de peso en contra de la imposición de medidas sobre las importaciones del producto afectado originarias de China.
8. MEDIDAS COMPENSATORIAS DEFINITIVAS
8.1. NIVEL DE ELIMINACIÓN DEL PERJUICIO
(559)
Teniendo en cuenta las conclusiones relativas a las subvenciones, al perjuicio resultante, a la causalidad y al interés de la Unión, deben establecerse medidas compensatorias para evitar que las importaciones subvencionadas perjudiquen en mayor medida a la industria de la Unión.
(560)
Con el fin de determinar el nivel de estas medidas, se tuvieron en cuenta los márgenes de subvención constatados y el importe del derecho necesario para eliminar el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(561)
Al calcular el importe del derecho necesario para eliminar los efectos de las subvenciones perjudiciales, se consideró que las medidas que se adoptaran deberían permitir a la industria de la Unión cubrir sus costes de producción y obtener un beneficio antes de impuestos equivalente al que una industria de este tipo podría conseguir razonablemente en el sector en condiciones normales de competencia, es decir, en ausencia de importaciones subvencionadas, vendiendo el producto similar en la Unión. Se considera que el beneficio que podría obtenerse en ausencia de importaciones objeto de subvención debería basarse en el año 2008, en el que las importaciones chinas estaban menos presentes en el mercado de la Unión. Se considera, por tanto, que un margen de beneficio del 6,7 % del volumen de negocios podría tomarse como el mínimo apropiado que la industria de la Unión podría haber previsto obtener en ausencia de subvenciones perjudiciales.
(562)
Con arreglo a esta base, se calculó un precio del producto similar que no fuera perjudicial para la industria de la Unión. El precio no perjudicial se obtuvo añadiendo el margen de beneficio antes citado del 6,7 % al coste de producción.
(563)
A continuación se determinó el necesario incremento del precio a partir de la comparación del precio de importación medio ponderado de los productores exportadores de la República Popular China que cooperaron, debidamente ajustado por lo que se refiere a los gastos de importación y los derechos de aduana, con el precio no perjudicial de la industria de la Unión en el mercado de la Unión durante el periodo de investigación. Cualquier diferencia resultante de esta comparación se expresó como porcentaje del valor CIF medio de importación de los tipos comparados.
(564)
Tras la comunicación definitiva, las partes interesadas cuestionaron el uso del 6,7 % como beneficio indicativo de la industria de la Unión y la descripción de 2008 como año representativo para la rentabilidad. No obstante, su argumento de que el beneficio obtenido por la industria de la Unión en 2008 se vio afectado por la crisis financiera, que hizo de 2008 un año excepcional, parece apuntar a que el beneficio realizado en 2008 fue más bajo de lo que esperaría la industria en un año normal. Este argumento se rechazó puesto que no se aportó ningún dato sobre qué beneficio habría tenido la industria de la Unión en 2008 sin crisis financiera.
(565)
Las partes interesadas también apuntaron al hecho de que los volúmenes de importación de China alcanzaron su punto más bajo en 2009, y no en 2008. No obstante, dado que la industria de la Unión no fue rentable en 2009, no se pudieron utilizar datos de 2009 para establecer el beneficio indicativo de la industria de la Unión.
(566)
CISA alegó además que el beneficio de clientes no vinculados en 2008 no podía usarse como beneficio indicativo porque ese año registró la diferencia de precio más importante entre ventas vinculadas y no vinculadas. Este argumento se rechazó, ya que esa diferencia de precio no es relevante para el cálculo del beneficio de las ventas a clientes no vinculados.
(567)
Entonces, CISA propuso que el beneficio indicativo para las ventas de OCS a partes no vinculadas en la Unión se basara en el beneficio total medio de la multinacional ArcelorMittal en los años 2010 y 2011. Esta propuesta se rechazó como fuente fiable del beneficio de la venta de OCS en la Unión a falta de importaciones objeto de dumping, ya que tomar el beneficio en todo el mundo del grupo Arcelor Mittal no es representativo del beneficio de las ventas de OCS en la Unión.
(568)
Una parte interesada cuestionó la metodología de la Comisión para calcular el margen de subcotización. Ahora bien, esta alegación se basaba en la suposición errónea de que la Comisión había calculado el margen de subcotización restando el beneficio medio de la industria de la Unión en el periodo de investigación (2,6 %) del precio de mercado para alcanzar el «punto de equilibrio» (es decir, un precio que produciría un beneficio cero) y añadiendo después el beneficio indicativo a este «punto de equilibrio».
(569)
La Comisión calculó el margen de subcotización añadiendo el beneficio indicativo al coste de producción de cada tipo de producto. La metodología sugerida por esta parte interesada es imperfecta, porque el beneficio medio del 2,6 % no fue alcanzado automáticamente en cada venta de cada producto por todas las empresas cuyos datos se utilizaron.
(570)
Una parte interesada también cuestionó los cálculos de perjuicio de la Comisión. Dado que esa parte no tuvo pleno acceso a los datos utilizados por la Comisión para calcular el margen de perjuicio, intentó calcularlo por su cuenta, basándose en su comprensión de la diferencia de precio en el mercado entre el sustrato revestido de aluminio zinc y el revestido de zinc, que calculó en 50 USD por TM. Este «nuevo cálculo», basado en datos incompletos, arrojó un margen de perjuicio más bajo que el calculado y comunicado por la Comisión.
(571)
Sus argumentos fueron rechazados porque, al analizar todos los datos tanto de los productores exportadores como de la industria de la Unión, no se pudo constatar esa supuesta diferencia de precio. En consecuencia, hay que resaltar que los datos utilizados por la parte interesada eran incompletos y, por tanto, no podían utilizarse como base para reproducir los cálculos de perjuicio de la Comisión.
8.2. MEDIDAS DEFINITIVAS
(572)
A la vista de las conclusiones obtenidas en lo referente a la concesión de subvenciones, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión, y de conformidad con el artículo 15 del Reglamento de base y con la regla del derecho inferior, debe establecerse un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de OCS originarias de la República Popular China al nivel del margen menor constatado entre los márgenes de subvención y de perjuicio. En el caso que nos ocupa, el tipo del derecho debe fijarse, en consecuencia, al nivel del margen de subvención constatado. Sobre la base de lo anterior, los tipos a que se fijan los citados derechos son los siguientes:
Nombre de la empresa
Margen de subvención (%)
Margen de perjuicio (%)
Derecho compensatorio (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Otras empresas que cooperaron
26,8
43,0
26,8
Derecho residual
44,7
58,3
44,7
(573)
Los tipos del derecho compensatorio individual de las empresas que se especifican en el presente Reglamento se determinaron a partir de las conclusiones de la presente investigación. Reflejan, por tanto, la situación constatada durante la investigación con respecto a dichas empresas. Así pues, estos tipos de derecho (por oposición al derecho nacional aplicable a «todas las demás empresas») son aplicables exclusivamente a las importaciones de productos originarios del país afectado y producidos por las empresas y, por lo tanto, por las entidades jurídicas específicas mencionadas. Los productos importados fabricados por cualquier otra empresa no mencionada específicamente en el artículo 1 con su nombre y dirección, incluidas las entidades relacionadas con las empresas mencionadas específicamente, no pueden beneficiarse de estos tipos y deben estar sujetos al tipo de derecho aplicable a «todas las demás empresas».
(574)
Cualquier solicitud de aplicación de un tipo de derecho compensatorio individual (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o de venta) debe dirigirse inmediatamente a la Comisión (104), junto con toda la información pertinente, en especial cualquier modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción y las ventas en el mercado interior y las ventas de exportación derivada, por ejemplo, del cambio de nombre o del cambio de las entidades de producción y de venta. En su caso, el presente Reglamento se modificará en consecuencia para actualizar la lista de empresas que se benefician de tipos de derecho individuales.
(575)
A fin de velar por la oportuna ejecución del derecho compensatorio, el nivel de derecho residual debe aplicarse no solo a los productores exportadores que no cooperaron, sino también a los productores que no exportaron a la Unión durante el periodo de investigación.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de determinados productos siderúrgicos revestidos de materia orgánica, es decir, productos laminados planos de acero aleado y sin alear (excepto el acero inoxidable) que están pintados, barnizados o revestidos con plástico al menos por un lado, excluidos los denominados «paneles sándwich», de un tipo utilizado para aplicaciones de construcción y compuestos por dos chapas metálicas exteriores con un núcleo estabilizador de material aislante situado entre ellas, excluidos los productos con un revestimiento final de polvo de cinc (una pintura rica en cinc que contiene un 70 % o más de cinc en peso) y excluidos los productos con un sustrato con un revestimiento metálico de cromo o estaño, clasificados actualmente en los códigos NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 y ex 7226 99 70 (códigos TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 y 7226997091), y originarios de la República Popular China.
2. El tipo del derecho compensatorio definitivo aplicable al precio neto franco en frontera de la Unión, no despachado de aduana, del producto descrito en el apartado 1 y fabricado por las empresas enumeradas a continuación será el siguiente:
Empresa
Derecho (%)
Código Taric adicional
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Todas las demás empresas
44,7
B999
3. Salvo que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 11 de marzo de 2013.