NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 666/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie a zohledňují změny v souvislosti s potenciály globálního oteplování a mezinárodně dohodnutými pokyny k inventurám podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6 písm. b) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů je nutný k tomu, aby bylo možné vyhodnotit skutečný pokrok v plnění závazků Unie a jejích členských států souvisejících s omezením nebo snížením emisí všech skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie přijatých v roce 2009 a společně označovaných jako „klimaticko-energetický balíček“.
(2)
Rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu stanoví pokyny pro národní systémy, jež by smluvní strany měly použít. Měla by proto být upřesněna pravidla týkající se inventurního systému Unie s cílem dostát závazkům podle uvedeného rozhodnutí a zajistit včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost zpráv o emisích skleníkových plynů podávaných sekretariátu úmluvy UNFCCC.
(3)
K zabezpečení kvality inventurního systému Unie je nutné stanovit další pravidla týkající se program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie.
(4)
K zajištění úplnosti inventury Unie v souladu s obecnými zásadami pro vypracování národních inventur skleníkových plynů je nezbytné zajistit metodiky a údaje, které Komise využije, po konzultaci a v úzké spolupráci s dotčeným členským státem, při přípravě odhadu chybějících údajů v národní inventuře členského státu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013.
(5)
K zajištění včasného a účinného provádění závazků Unie podle Kjótského protokolu úmluvy UNFCCC je nezbytné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi členskými státy a Unií během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC.
(6)
Je třeba zohlednit změny hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k národním inventurám antropogenních emisí ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(7)
V zájmu zajištění soudržnosti s prováděním požadavků na sledování a vykazování podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Inventura skleníkových plynů Unie je součtem emisí skleníkových plynů členských států ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů na území Evropské unie podle čl. 52 Smlouvy o Evropské unii a je stanovena na základě inventur skleníkových plynů členských států, jak jsou vykazovány podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013, za úplné časové řady inventárních let.
2. Toto nařízení stanoví pravidla pro požadavky na inventurní systém Unie, dále konkretizuje pravidla týkající se přípravy a správy inventury skleníkových plynů Unie včetně pravidel pro spolupráci s členskými státy během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu inventur podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále též „úmluva UNFCCC“).
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla týkající se hodnot potenciálů globálního oteplování a mezinárodně dohodnutých pokynů k inventurám, které mají být používány členskými státy a Komisí při stanovení a vykazování inventury skleníkových plynů.
Článek 2
Inventura skleníkových plynů Unie
1. Při přípravě a správě inventury skleníkových plynů Unie se Komise snaží zajistit:
a)
úplnost inventury skleníkových plynů Unie použitím postupu stanoveného v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
že inventura skleníkových plynů Unie poskytne transparentní souhrn emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů a že transparentním způsobem odráží příspěvek členských států co do emisí a pohlcení pomocí propadů k inventuře skleníkových plynů Unie;
c)
že se celkový objem emisí skleníkových plynů Unie a jejich pohlcení pomocí propadů za vykazovaný rok rovná součtu emisí skleníkových plynů členských států a jejich pohlcení pomocí propadů, jež byly za tentýž rok vykázány podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
že inventura skleníkových plynů Unie zahrnuje souvislé časové řady emisí a pohlcování pomocí propadů za všechny vykazované roky.
2. Komise a členské státy usilují o zvýšení srovnatelnosti inventur skleníkových plynů členských států.
Článek 3
Program zajišťování kvality a kontroly kvality inventury skleníkových plynů Unie
1. Unijní program zajišťování kvality a kontroly kvality uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 doplní programy zajišťování kvality a kontroly kvality prováděné členskými státy.
2. Členské státy zajistí kvalitu údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národní inventuře skleníkových plynů, rovněž použitím článků 6 a 7.
3. Členské státy poskytnou Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí všechny příslušné informace ze svých archivů zřízených a spravovaných v souladu s bodem 16 písm. a) přílohy k rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, pokud to bude vyžadováno během přezkumu inventury skleníkových plynů Unie podle úmluvy UNFCCC.
Článek 4
Doplnění chybějících údajů
1. Odhady Komise ohledně chybějících údajů v inventuře skleníkových plynů členského státu, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, jsou založeny na těchto metodikách a údajích:
a)
pokud členský stát předložil v předchozím vykazovaném roce souvislou časovou řadu odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů, které dosud nebyly upraveny dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, a pokud platí kterákoliv z těchto podmínek:
i)
daný členský stát předložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, která obsahuje chybějící odhad, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů,
ii)
daný členský stát nepředložil přibližnou inventuru skleníkových plynů za rok X - 1 podle čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013, ale odhad přibližných emisí skleníkových plynů za rok X - 1 v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 vypracovala pro členské státy Unie, pak na základě údajů dané přibližné inventury skleníkových plynů Unie,
iii)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů v odvětví energetiky na základě údajů získaných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (4),
iv)
použití údajů přibližné inventury skleníkových plynů není možné nebo může vést k velmi nepřesným odhadům, pak u chybějících odhadů neenergetických odvětví na základě odhadů vycházejících z technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
b)
pokud odhad pro příslušnou kategorii zdrojů byl v předchozích letech upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, přičemž dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě základní metody úpravy použité odborným přezkumným týmem podle technických pokynů pro metodiky úprav dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech;
c)
pokud byl v předchozích letech odhad pro příslušnou kategorii předmětem technických oprav podle čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 a dotyčný členský stát nepředložil revidovaný odhad, pak na základě metody použité technickým odborným přezkumným týmem pro výpočet technické opravy;
d)
pokud nejsou souvislé časové řady vykazovaných odhadů pro příslušnou kategorii zdrojů dostupné a pokud nebyl odhad pro kategorii zdrojů upraven dle čl. 5 odst. 2 Kjótského protokolu, pak na základě technických pokynů pro metodiky úprav, aniž by se použil konzervativní faktor uvedený v těchto pokynech.
2. Komise připraví odhady uvedené v odstavci 1 do 31. března vykazovaného roku v konzultaci s dotčeným členským státem.
3. Dotčený členský stát použije odhady uvedené v odstavci 1 pro svou národní zprávu podanou sekretariátu úmluvy UNFCCC dne 15. dubna s cílem zajistit soudržnost mezi inventurou skleníkových plynů Unie a inventurami skleníkových plynů členských států.
Článek 5
Lhůty pro spolupráci a koordinaci během každoročního procesu podávání zpráv a přezkumu podle úmluvy UNFCCC
1. Jestliže členský stát zamýšlí opětovně předložit svou inventuru sekretariátu úmluvy UNFCCC do 27. května, oznámí nejprve tutéž inventuru Komisi, a to do 8. května. Údaje nahlášené Komisi se nesmí odlišovat od údajů předložených sekretariátu úmluvy UNFCCC.
2. Jestliže členský stát zamýšlí učinit jakékoli jiné opětovné předložení své inventury sekretariátu úmluvy UNFCCC po 27. květnu, jež obsahuje jiné informace, než které byly dříve sděleny Komisi, musí členský stát tuto informaci Komisi oznámit nejpozději do jednoho týdne od jejího opětovného předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC.
3. Členský stát sdělí Komisi tyto údaje:
a)
vyjádření odborného přezkumného týmu poukazující na potenciální problém s inventurou skleníkových plynů daného členského státu související s požadavky závazné povahy, jež by mohl vést k úpravě či potenciální otázce týkající se plnění závazků (tzv. „Saturday paper“), a to do jednoho týdne od obdržení informací od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
b)
opravy odhadů emisí skleníkových plynů provedené po dohodě mezi členským státem a odborným přezkumným týmem pro dané předložení inventury skleníkových plynů během procesu přezkumu, jak jsou uvedeny v odpovědi na vyjádření uvedené v písm. a), a to do jednoho týdne od jejího předložení sekretariátu úmluvy UNFCCC;
c)
návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře, která obsahuje upravené odhady emisí skleníkových plynů nebo otázku týkající se plnění závazků v případě, kdy členský stát nevyřešil problém, na který poukázal odborný přezkumný tým, a to do jednoho týdne od obdržení této zprávy od sekretariátu úmluvy UNFCCC;
d)
odpověď členského státu na návrh jednotlivé kontrolní zprávy o inventuře v případě, kdy navrhovaná úprava není přijata a je doplněna shrnutím, ve kterém členský stát uvádí, zda přijímá nebo odmítá kterékoli navrhované úpravy, a to do jednoho týdne od předložení odpovědi sekretariátu úmluvy UNFCCC;
e)
závěrečnou jednotlivou kontrolní zprávu o inventuře, a to do jednoho týdne od jejího obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC;
f)
případnou otázku týkající se plnění závazků, která byla předložena Výboru pro kontrolu plnění závazků dle Kjótského protokolu, oznámení ze strany Výboru pro kontrolu plnění závazků, že se bude otázkou týkající se plnění závazků zabývat, a veškeré předběžné nálezy a rozhodnutí Výboru pro kontrolu plnění závazků a jeho poboček týkajících se členského státu, a to do jednoho týdne od jejich obdržení ze sekretariátu úmluvy UNFCCC.
4. Útvary Komise předloží všem členským státům shrnutí informací uvedených v odstavci 3.
5. Útvary Komise poskytnou členským státům informace uvedené v odstavci 3 po použití uvedeného odstavce obdobně na inventuru skleníkových plynů Unie.
6. Jakékoli opravy podle odst. 3 písm. b), pokud jde o předložení inventury skleníkových plynů Unie, se provedou ve spolupráci s příslušným členským státem.
7. Pokud jsou na inventuru skleníkových plynů členského státu uplatněny úpravy podle mechanismu plnění závazků dle Kjótského protokolu, daný členský stát bude s Komisí koordinovat svou odezvu na postup přezkumu v souvislosti s povinnostmi podle nařízení (EU) č. 525/2013 v těchto lhůtách:
a)
v časovém rámci stanoveném v Kjótském protokolu, mají-li upravené odhady v jediném roku nebo kumulativní úpravy v po sobě jdoucích letech závazného období pro jeden či více členských států za následek úpravy inventury skleníkových plynů Unie v množství vedoucím k nesplnění metodických či vykazovacích požadavků dle čl. 7 odst. 1 Kjótského protokolu pro účely požadavků způsobilosti stanovených v pokynech přijatých podle článku 7 Kjótského protokolu;
b)
do dvou týdnů před předložením:
i)
žádosti o opětné nabytí způsobilosti příslušným orgánům v rámci Kjótského protokolu,
ii)
odpovědi na rozhodnutí zabývat se otázkou týkající se plnění závazků či na předběžné nálezy Výboru pro kontrolu plnění závazků.
8. Během týdne věnovaného přezkumu inventury Unie podle úmluvy UNFCCC poskytnou členské státy co nejdříve odpovědi na dotazy vznesené hodnotiteli UNFCCC týkající se otázek, které spadají do jejich odpovědnosti podle čl. 4 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
Článek 6
Pokyny k inventuře skleníkových plynů
Členské státy a Komise určí inventury skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s:
a)
pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů (2006);
b)
pokyny IPCC ohledně revidovaných doplňkových metod a správné praxe vyplývajících z Kjótského protokolu (2013);
c)
doplňkem z roku 2013 k pokynům IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: mokřady pro odvodňování mokřadů a zavodňování uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
pokyny podle úmluvy UNFCCC pro přípravu vnitrostátních sdělení stranami uvedenými v příloze I úmluvy, část 1: Pokyny podle úmluvy UNFCCC pro vykazování ročních inventur podle rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC;
e)
pokyny pro přípravu informací požadovaných podle čl. 7 Kjótského protokolu přijaté konferencí smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
Článek 7
Potenciály globálního oteplování
Členské státy a Komise pro účely stanovení a vykazování inventur skleníkových plynů podle čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013, jakož pro inventuru skleníkových plynů Unie, používají využívají potenciály globálního oteplování uvedené v příloze III rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) No 666/2014 DE LA COMISIÓN
de 12 de marzo de 2014
que establece los requisitos sustantivos para el sistema de inventario de la Unión y toma en consideración las modificaciones de los potenciales de calentamiento global y las directrices sobre inventarios acordadas internacionalmente con arreglo al Reglamento (UE) no 525/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 525/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de mayo de 2013, relativo a un mecanismo para el seguimiento y la notificación de las emisiones de gases de efecto invernadero y para la notificación, a nivel nacional o de la Unión, de otra información relevante para el cambio climático, y por el que se deroga la Decisión no 280/2004/CE (1), y, en particular, su artículo 6, apartado 2, y su artículo 7, apartado 6, letra b),
Considerando lo siguiente:
(1)
El mecanismo se seguimiento y notificación de las emisiones de gases de efecto invernadero es necesario para permitir la evaluación de los progresos realizados en el cumplimiento de los compromisos de la Unión y de los Estados miembros en materia de limitación o reducción de todas las emisiones de gases de efecto invernadero de conformidad con la Convención Marco de las Naciones Unidas sobre el Cambio Climático (CMNUCC), aprobada mediante la Decisión 94/69/CE del Consejo (2), con su Protocolo de Kioto, aprobado mediante la Decisión 2002/358/CE del Consejo (3), y con el conjunto de actos legislativos de la Unión denominado «paquete sobre la energía y el clima», adoptado en 2009.
(2)
La Decisión 19/CMP.1 de la Conferencia de las Partes en la CMNUCC en calidad de reunión de las Partes en el Protocolo de Kioto establece las directrices que deben aplicar las Partes en relación con los sistemas nacionales. Así pues, deben especificarse las normas sobre el sistema de inventario de la Unión para satisfacer las obligaciones derivadas de dicha Decisión, de modo que se garantice la oportunidad, transparencia, exactitud, coherencia, comparabilidad y exhaustividad de la notificación de las emisiones de gases de efecto invernadero a la Secretaría de la CMNUCC.
(3)
A fin de velar por la calidad del sistema de inventario de la Unión, deben establecerse asimismo normas nuevas sobre el programa de aseguramiento y control de la calidad del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión.
(4)
Para garantizar la exhaustividad del inventario de la Unión de conformidad con las directrices sobre la preparación de los inventarios nacionales de gases de efecto invernadero, es preciso determinar las metodologías y los datos que debe utilizar la Comisión en la preparación de las estimaciones de los datos no recogidos en el inventario de gases de efecto invernadero de los Estados miembros, en consulta y en estrecha cooperación con el Estado miembro interesado, con arreglo al artículo 9, apartado 2, del Reglamento (UE) no 525/2013.
(5)
Deben establecerse los calendarios para la cooperación y la coordinación entre la Comisión y los Estados miembros durante el proceso de notificación anual y el examen de la CMNUCC, a fin de garantizar el cumplimiento oportuno y efectivo de las obligaciones de la Unión en el marco del Protocolo de Kioto.
(6)
Deben tenerse en cuenta las modificaciones de los potenciales de calentamiento global (PCG) y las directrices acordadas internacionalmente sobre los inventarios nacionales de las emisiones antropogénicas por las fuentes y de su absorción por los sumideros, de conformidad con las decisiones pertinentes adoptadas por los órganos de la CMNUCC y del Protocolo de Kioto.
(7)
Con objeto de garantizar la coherencia con la aplicación de los requisitos de seguimiento y notificación en el marco de la CMNUCC y del Protocolo de Kioto, el presente Reglamento debe aplicarse a partir del 1 de enero de 2015.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
1. El inventario de gases de efecto invernadero de la Unión es la suma de las emisiones de gases de efecto invernadero de los Estados miembros por las fuentes y su absorción por los sumideros en el territorio de la Unión Europea con arreglo al artículo 52 del Tratado de la Unión Europea, y se establece sobre la base de los inventarios de gases de efecto invernadero de los Estados miembros presentados de conformidad con el artículo 7 del Reglamento (UE) no 525/2013 respecto a la serie cronológica completa de los años de inventario.
2. El presente Reglamento establece normas sobre los requisitos relativos a un sistema de inventario de la Unión, especificando las normas relativas a la preparación y gestión del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión, incluidas normas sobre la cooperación con los Estados miembros durante el proceso de notificación anual y el examen del inventario de la Convención Marco de las Naciones Unidas sobre el Cambio Climático (CMNUCC).
3. El presente Reglamento establece asimismo una serie de normas sobre los valores de los potenciales de calentamiento global (PCG) y las directrices sobre inventarios acordadas internacionalmente que deben aplicar los Estados miembros y la Comisión en la determinación y presentación del inventario de gases de efecto invernadero.
Artículo 2
Inventario de gases de efecto invernadero de la Unión
1. En la preparación y gestión del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión, la Comisión procurará garantizar:
a)
que el inventario de gases de efecto invernadero de la Unión sea exhaustivo, mediante la aplicación del procedimiento establecido en el artículo 9, apartado 2, del Reglamento (UE) no 525/2013;
b)
que el inventario de gases de efecto invernadero de la Unión proporcione una agregación transparente de las emisiones y las absorciones por los sumideros de gases de efecto invernadero de los Estados miembros y refleje de manera transparente la contribución de las emisiones y las absorciones por los sumideros de los Estados miembros al inventario de gases de efecto invernadero de la Unión;
c)
que el total de las emisiones y las absorciones por los sumideros de gases de efecto invernadero de la Unión respecto a un año de notificación sea igual a la suma de las emisiones y las absorciones por los sumideros de gases de efecto invernadero de los Estados miembros notificadas con arreglo al artículo 7, apartados 1 a 5, del Reglamento (UE) no 525/2013 respecto al mismo año;
d)
que el inventario de gases de efecto invernadero de la Unión incluya una serie cronológica coherente de emisiones y absorciones por los sumideros respecto a todos los años notificados.
2. La Comisión y los Estados miembros procurarán mejorar la comparabilidad de los inventarios de gases de efecto invernadero de los Estados miembros.
Artículo 3
Programa de aseguramiento de la calidad y de control de la calidad del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión
1. El programa de aseguramiento de la calidad y de control de la calidad de la Unión contemplado en el artículo 6, apartado 1, letra a), del Reglamento (UE) no 525/2013 completará los programas de aseguramiento y control de la calidad aplicados por los Estados miembros.
2. Los Estados miembros garantizarán la calidad de los datos de actividad, factores de emisión y otros parámetros utilizados para sus inventarios nacionales de gases de efecto invernadero y aplicarán en este contexto los artículos 6 y 7.
3. Los Estados miembros proporcionarán a la Comisión y a la Agencia Europea del Medio Ambiente, cuando así lo requiera el examen del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión por la CMNUCC, toda la información pertinente de sus archivos creados y gestionados de conformidad con el punto 16, letra a), del anexo de la Decisión 19/CMP.1 de la Conferencia de las Partes en la CMNUCC en calidad de reunión de las Partes en el Protocolo de Kioto.
Artículo 4
Subsanación de lagunas
1. Las estimaciones de la Comisión de los datos no recogidos en los inventarios de gases de efecto invernadero de los Estados miembros a que se refiere el artículo 9, apartado 2, del Reglamento (UE) no 525/2013 se basarán en las metodologías y los datos siguientes:
a)
cuando, en el año de notificación previo, un Estado miembro haya facilitado una serie cronológica coherente de estimaciones sobre la categoría de fuentes pertinente que no haya sido objeto de ajustes en el marco del artículo 5, apartado 2, del Protocolo de Kioto y:
i)
si el Estado miembro ha presentado un avance de inventario de gases de efecto invernadero para el año X - 1 con arreglo al artículo 8, apartado 1, del Reglamento (UE) no 525/2013 que incluya las estimaciones que falten, en los datos de ese avance de inventario de gases de efecto invernadero,
ii)
si el Estado miembro no ha presentado un avance de inventario de gases de efecto invernadero para el año X - 1 con arreglo al artículo 8, apartado 1, del Reglamento (UE) no 525/2013, pero la Unión ha estimado por aproximación las emisiones de gases de efecto invernadero de los Estados miembros para el año X - 1, de conformidad con el artículo 8, apartado 1, del Reglamento (UE) no 525/2013, en los datos de ese inventario aproximativo de gases de efecto invernadero de la Unión,
iii)
si el uso de los datos del inventario aproximativo de gases de efecto invernadero no es posible o puede llevar a una estimación muy imprecisa, respecto a las estimaciones que falten en el sector de la energía, en los datos obtenidos de conformidad con el Reglamento (CE) no 1099/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (4),
iv)
si el uso de los datos del inventario aproximativo de gases de efecto invernadero no es posible o puede llevar a una estimación muy imprecisa, respecto a las estimaciones que falten en los sectores distintos del de la energía, en una estimación basada en la orientación técnica sobre las metodologías para los ajustes previstos en el artículo 5, apartado 2, del Protocolo de Kioto, sin aplicar el coeficiente de ajuste prudente definido en dicha orientación;
b)
cuando una estimación relativa a la categoría de fuentes pertinente haya sido objeto de ajustes en el marco del artículo 5, apartado 2, del Protocolo de Kioto en años previos y el Estado miembro interesado no haya facilitado una estimación revisada, en el método básico de ajuste utilizado por el equipo de expertos encargado del examen, según se establece en la orientación técnica sobre las metodologías para los ajustes previstos en el artículo 5, apartado 2, del Protocolo de Kioto, sin aplicar el coeficiente de ajuste prudente definido en dicha orientación;
c)
cuando una estimación relativa a la categoría pertinente haya sido objeto de correcciones técnicas con arreglo al artículo 19, apartado 3, letra c), del Reglamento (UE) no 525/2013 en años previos y el Estado miembro interesado no haya facilitado una estimación revisada, en el método utilizado por el equipo de expertos encargado del examen para calcular la corrección técnica;
d)
cuando no se disponga de una serie cronológica coherente de estimaciones notificadas en relación con la categoría de fuentes pertinente y la estimación relativa a la categoría de fuentes no haya sido objeto de ajustes en el marco del artículo 5, apartado 2, del Protocolo de Kioto, en la orientación técnica para los ajustes, sin aplicar el coeficiente de ajuste prudente definido en dicha orientación.
2. La Comisión preparará las estimaciones contempladas en el apartado 1 a más tardar el 31 de marzo del año de notificación en consulta con el Estado miembro interesado.
3. El Estado miembro interesado utilizará las estimaciones contempladas en el apartado 1 cuando presente sus datos nacionales ante la Secretaría de la CMNUCC el 15 de abril, para así garantizar la coherencia entre el inventario de gases de efecto invernadero de la Unión y los inventarios de gases de efecto invernadero de los Estados miembros.
Artículo 5
Calendarios para la cooperación y la coordinación durante el proceso de notificación anual y el examen de la CMNUCC
1. Cuando un Estado miembro tenga la intención de volver a presentar su inventario a la Secretaría de la CMNUCC a más tardar el 27 de mayo, presentará previamente el mismo inventario a la Comisión, a más tardar el 8 de mayo. La información notificada a la Comisión no diferirá de la remitida a la Secretaría de la CMNUCC.
2. Cuando un Estado miembro tenga la intención de proceder, con posterioridad al 27 de mayo, a cualquier otra nueva presentación de su inventario a la Secretaría de la CMNUCC, incorporando información diferente de la ya notificada a la Comisión, notificará dicha información a la Comisión en el plazo de una semana a partir de su presentación a la Secretaría de la CMNUCC.
3. Los Estados miembros notificarán a la Comisión los datos siguientes:
a)
las indicaciones del equipo de expertos encargado del examen respecto a cualquier posible problema con el inventario de gases de efecto invernadero del Estado miembro ligado a requisitos obligatorios y que podría llevar a un ajuste o a una posible cuestión de aplicación («Saturday paper»), en el plazo de una semana a partir de la fecha en que haya recibido dicha información de la Secretaría de la CMNUCC;
b)
las correcciones de las estimaciones de las emisiones de gases de efecto invernadero aplicadas de acuerdo con el Estado miembro y el equipo de expertos encargado del examen del inventario notificado durante el proceso de examen, que figuren en la respuesta a las indicaciones contempladas en la letra a), en el plazo de una semana a partir de la fecha de su presentación a la Secretaría de la CMNUCC;
c)
el proyecto de informe del examen del inventario que contenga las estimaciones ajustadas de las emisiones de gases de efecto invernadero o una cuestión de aplicación cuando el Estado miembro no haya resuelto el problema planteado por el equipo de expertos encargado del examen, en el plazo de una semana a partir de la fecha en que lo haya recibido de la Secretaría de la CMNUCC;
d)
la respuesta del Estado miembro al proyecto de informe del examen del inventario en caso de que no se acepte un ajuste propuesto, acompañada de un resumen en el que el Estado miembro indique si acepta o rechaza los ajustes propuestos, en el plazo de una semana a partir de la fecha del envío de la respuesta a la Secretaría de la CMNUCC;
e)
el informe final del examen del inventario, en el plazo de una semana a partir de la fecha en que lo haya recibido de la Secretaría de la CMNUCC;
f)
toda cuestión de aplicación que se haya remitido al Comité de Cumplimiento del Protocolo de Kioto, la notificación por parte de este de su decisión de llevarla adelante, así como todas las conclusiones y decisiones preliminares del Comité de Cumplimiento y de sus grupos respecto al Estado miembro, en el plazo de una semana a partir de la fecha en que las haya recibido de la Secretaría de la CMNUCC.
4. Los servicios de la Comisión facilitarán a todos los Estados miembros un resumen de la información contemplada en el apartado 3.
5. Los servicios de la Comisión facilitarán a los Estados miembros la información contemplada en el apartado 3 aplicando dicho apartado, mutatis mutandis, al inventario de gases de efecto invernadero de la Unión.
6. Las correcciones contempladas en el apartado 3, letra b), en lo que respecta a la presentación del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión, se efectuarán en cooperación con el Estado miembro interesado.
7. Cuando se apliquen ajustes al inventario de gases de efecto invernadero de un Estado miembro en el marco del mecanismo de cumplimiento del Protocolo de Kioto, dicho Estado miembro coordinará con la Comisión su respuesta al proceso de examen en lo que respecta a las obligaciones derivadas del Reglamento (UE) no 525/2013 en los plazos siguientes:
a)
en los plazos previstos en el Protocolo de Kioto, si el ajuste de las estimaciones de un solo año o los ajustes acumulados de años posteriores del período de compromiso, respecto a uno o varios Estados miembros, implican un número de ajustes del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión que supone el incumplimiento de los requisitos metodológicos y de notificación previstos en el artículo 7, apartado 1, del Protocolo de Kioto a efectos de las condiciones de admisibilidad definidas en las directrices adoptadas en virtud de dicho artículo;
b)
en el plazo de dos semanas antes de la transmisión:
i)
de una petición de restablecimiento de la admisibilidad a los órganos competentes conforme al Protocolo de Kioto,
ii)
de su respuesta a una decisión de llevar adelante una cuestión de aplicación o a las conclusiones preliminares del Comité de Cumplimiento.
8. Durante la semana de examen del inventario de la Unión por parte de la CMNUCC, los Estados miembros responderán con la mayor brevedad a las cuestiones planteadas por los examinadores de la CMNUCC en relación con los aspectos que estén bajo su responsabilidad de conformidad con el artículo 4, apartados 2 y 3, del presente Reglamento.
Artículo 6
Directrices para los inventarios de gases de efecto invernadero
Los Estados miembros y la Comisión determinarán los inventarios de gases de efecto invernadero contemplados en el artículo 7, apartados 1 a 5, del Reglamento (UE) no 525/2013 de conformidad con:
a)
las Directrices del Grupo Intergubernamental de Expertos sobre el Cambio Climático («IPCC») de 2006 para los inventarios nacionales de gases de efecto invernadero;
b)
la Revisión de 2013 de los Métodos Complementarios y Orientación sobre las Buenas Prácticas que emanan del Protocolo de Kioto;
c)
el Suplemento de 2013 de las Directrices del IPCC de 2006 para los inventarios nacionales de gases de efecto invernadero: humedales, en lo que respecta al drenaje y la rehumidificación de humedales previstos en el artículo 7, apartado 1, letra d), del Reglamento (UE) no 525/2013;
d)
las Directrices de la CMNUCC para la preparación de las comunicaciones nacionales de las Partes incluidas en el anexo I de la Convención, primera parte: directrices de la CMNUCC para la presentación de informes sobre los inventarios anuales, establecidas en la Decisión 24/CP.19 de la Conferencia de las Partes en la CMNUCC;
e)
las Directrices para la preparación de la información exigida de conformidad con el artículo 7 del Protocolo de Kioto, adoptadas por la Conferencia de las Partes en la CMNUCC en calidad de reunión de las Partes del Protocolo de Kioto.
Artículo 7
Potenciales de calentamiento global
Los Estados miembros y la Comisión utilizarán los potenciales de calentamiento global indicados en el anexo III de la Decisión 24/CP.19 de la Conferencia de las Partes en la CMNUCC a los efectos de la determinación y presentación de los inventarios de gases de efecto invernadero con arreglo al artículo 7, apartados 1 a 5, del Reglamento (UE) no 525/2013 y del inventario de gases de efecto invernadero de la Unión.
Artículo 8
Entrada en vigor y aplicación
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 12 de marzo de 2014.