NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 294/2013
ze dne 14. března 2013,
kterým se mění a opravuje nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména na čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 první pododstavec písm. b) a c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 18 odst. 3, čl. 19 odst. 4 první pododstavec písm. a), b) a c), čl. 19 odst. 4 druhý pododstavec, čl. 21 odst. 6 písm. c), čl. 32 odst. 3 písm. a), čl. 40 první pododstavec písm. d), čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 7. února 2011 o schopnosti tukových procesů zmírnit možná rizika spojená s TSE v kategorii 1 vedlejších produktů živočišného původu (3) dospěl k závěru, že rizika týkající se šíření přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) se po zpracování materiálu kategorie 1 štěpením hydrolytického tuku a hydrogenací výrazně snižují. Stále však panuje určitá nejistota ohledně snížení infekčnosti TSE v tukových produktech získaných z materiálu kategorie 1. Z tohoto důvodu nelze s jistotou předpokládat, že uvedené produkty jsou prosté infekčnosti, a proto by mohly představovat riziko, kdyby se dostaly do potravinového a krmivového řetězce. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a přílohy XIV a XV uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
V čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou stanoveny odchylky pro používání materiálů kategorie 2 a kategorie 3 pro krmení určitých zvířat, která nevstupují do potravinového řetězce, včetně zvířat chovaných v cirkusech. Jelikož určitá zvířata chovaná v cirkusech patří ke druhům běžně používaným k produkci potravin, je nutné, aby krmení zvířat chovaných v cirkusech uvedenými materiály podléhalo podmínkám stanoveným v článku 13 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
V čl. 19 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009 je stanovena odchylka pro odstraňování včel a včelařských vedlejších produktů spálením nebo zahrabáním v místě za podmínek, které zabraňují přenosu rizik pro zdraví lidí a zvířat. V čl. 15 písm. c) nařízení (EU) č. 142/2011 se odkazuje na zvláštní pravidla pro sběr a odstraňování včel a vedlejších produktů včelařství. Úvodní věta uvedeného článku by proto měla být odpovídajícím způsobem opravena s odkazem na zvláštní pravidla pro sběr a odstraňování včel a včelařských vedlejších produktů.
(6)
V čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 se stanoví přechodné období do 31. prosince 2012 pro odstraňování malých množství materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009. Uvedené přechodné období by mělo být prodlouženo o další dva roky, během nichž by měly být shromážděny další údaje o sběru, přepravě a odstraňování dotčeného materiálu kategorie 3.
(7)
K výrobě zpracovaného krmiva pro zvířata v zájmovém chovu mohou být jako složka použity zpracované živočišné bílkoviny získané z vedlejších produktů živočišného původu, jiné než materiály kategorie 3 uvedené v čl. 10 písm. n), o) a p) nařízení (ES) č. 1069/2009. Zpracované živočišné bílkoviny by neměly být prohlášeny za krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, pokud nebyly smíchány ve vhodném poměru s jinými krmnými látkami, které dotčené druhy zvířat v zájmovém chovu běžně konzumují. Výrobce zpracovaných živočišných bílkovin však může odeslat produkt do uznaných chovných stanic nebo chovatelům loveckých psů a ke krmení psů a koček v útulcích a k produkci krmných směsí pro psy a kočky. V takovém případě musí být produkt prohlášen a označen jako zpracované živočišné bílkoviny. V případě vývozu zpracovaných živočišných bílkovin se kromě právních předpisů týkajících se vedlejších produktů živočišného původu použijí rovněž ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 (4). V souladu s přílohou IV částí III bodem E2 výše uvedeného nařízení musí být vývoz zpracovaných živočišných bílkovin předmětem písemné dohody mezi členskými státy původu zpracovaných živočišných bílkovin a třetí zemí určení. Tato povinnost neplatí v případě vývozu krmiv pro zvířata v zájmovém chovu. Vzhledem k pozorovanému riziku nesprávného používání pravidel při vývozu zpracovaných živočišných bílkovin je zapotřebí přesnější definice krmiv pro zvířata v zájmovém chovu.
(8)
Přeměna vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn je povolena podle nařízení (ES) č. 1069/2009. Výroba bioplynu vede ke vzniku pevných nebo tekutých frakcí. Je nutné upřesnit, že požadavky na odstraňování uvedených zbytků se použijí na frakce obojího druhu.
(9)
EFSA ve svém stanovisku ze dne 30. listopadu 2010 o abiotických rizicích glycerinu jakožto druhotného produktu výroby bioplynu z vedlejších produktů živočišného původu kategorie 1 a rostlinných olejů pro zdraví lidí a zvířat (5) uznal, že glycerin, který byl zpracován metodou č. 1 uvedenou v příloze IV kapitole III nařízení (EU) č. 142/2011 pro výrobu bioplynu, je bezpečným materiálem, pokud jde o riziko TSE. Glycerin jakožto druhotný produkt výroby bioplynu může být přeměněn na bioplyn a zbytky rozkladu po výrobě bioplynu a může být aplikován na půdu, aniž by hrozilo riziko pro zdraví lidí a zvířat na území členského státu produkce, pokud o tom rozhodne příslušný orgán.
(10)
Vedlejší produkty živočišného původu uvedené v čl. 13 písm. f) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být aplikovány na půdu bez zpracování, pokud se příslušný orgán nedomnívá, že představují riziko šíření jakéhokoli závažného přenosného onemocnění. Tytéž produkty mohou být bez předchozího zpracování kompostovány nebo přeměněny na bioplyn.
(11)
Standardní znění pro popis vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů při obchodování mezi členskými státy stanovené v příloze VIII nařízení (EU) č. 142/2011 musí být viditelně a čitelně uvedeno na obalu, nádobě nebo vozidle během přepravy a skladování. Seznam standardních znění by měl být rozšířen, aby byl zohledněn obchod se zpracovaným hnojem.
(12)
Článek 48 nařízení (ES) č. 1069/2009 vyžaduje, aby provozovatelé uvědomili příslušný orgán členského státu určení o svém záměru odeslat zásilky materiálů kategorie 1 nebo 2. Členské státy mohou uzavřít dvoustranné dohody o poskytování služeb svých zařízení pro účely spalování zvířat v zájmovém chovu z jiných členských států, se kterými mají společné hranice. V těchto případech představuje požadavek stanovený v čl. 48 odst. 1 až 3 nařízení (ES) č. 1069/2009 zbytečnou dodatečnou administrativní zátěž.
(13)
Příloha X kapitola II nařízení (EU) č. 142/2011 stanoví zvláštní požadavky na získané produkty, které jsou určeny k výrobě krmných surovin. Znění odchylky pro uvádění mléka zpracovaného v souladu s vnitrostátními normami na trh by mělo být změněno, aby odkazovalo rovněž na mléčné výrobky a na produkty získané z mléka, a aby tak byl zajištěn soulad části II oddílu 4 uvedené kapitoly s ustanoveními článku 10 nařízení (ES) č. 1069/2009, zejména s písmenem f) uvedeného článku s povolením zpracování určitých zmetkových potravin na materiál ke krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových zvířat.
(14)
Pokud se zmetkové potraviny obsahující složky živočišného původu používají jako zdroj materiálu k výrobě krmiv pro hospodářská zvířata, použijí se zvláštní požadavky za účelem prevence rizika přenosu onemocnění na zvířata. Pokud však tyto zmetkové potraviny neobsahují maso, ryby nebo výrobky z nich, jejich použití k výrobě krmiv určených pro hospodářská zvířata by mělo být povoleno, pokud nepředstavují žádné riziko přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata.
(15)
Článek 32 nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví podmínky pro uvádění organických hnojiv a půdních přípravků na trh a pro jejich používání. Uvedené produkty mohou být vyrobeny z materiálů kategorie 2 a 3 v souladu s požadavky stanovenými v příloze XI nařízení (EU) č. 142/2011. V případě zpracovaných živočišných bílkovin z materiálu kategorie 3 musí být dodrženy zvláštní požadavky na výrobu stanovené v příloze X kapitole II nařízení (EU) č. 142/2011, včetně zpracovaných živočišných bílkovin, které jsou určeny výhradně k použití v krmivu pro zvířata v zájmovém chovu. Pro účely přehlednosti je nutné změnit přílohu XI nařízení (EU) č. 142/2011 a zavést do ní odkazy na veškeré normy zpracování pro zpracované živočišné bílkoviny.
(16)
S cílem podpořit vědu a výzkum biologické rozmanitosti by měla být udělena výjimka pro depozitáře, vědecké organizace a muzea, pokud jde o sběr, přepravu a používání zvířat nebo částí zvířat konzervovaných v různých prostředcích, zcela zasazených do mikrodestiček nebo jako zpracovaných genetických vzorků. Požadavky na lovecké trofeje a jiné preparáty stanovené v příloze XIII kapitole VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(17)
V příloze XIV kapitole II oddíle 1 tabulce 2 nařízení (EU) č. 142/2011 jsou stanoveny požadavky na dovoz vedlejších produktů živočišného původu do Unie. Znění určitých částí tabulky 2 by mělo být upraveno, aby poskytovalo jasnější informace. V případě určitého zboží, které může sestávat z vedlejších produktů živočišného původu z různých zvířat, by měl být odpovídajícím způsobem změněn seznam třetích zemí schválených pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu z dotčených druhů v tabulce 2. Tyto změny by se měly odrazit v příslušných osvědčeních stanovených v příloze XV uvedeného nařízení.
(18)
Krmivo pro zvířata v zájmovém chovu lze vyrábět z jakéhokoli materiálu kategorie 3 jiného než materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. n), o) a p) nařízení (ES) č. 1069/2009. Tatáž pravidla, která se použijí na uvádění krmiva pro zvířata v zájmovém chovu na trh v rámci EU, musí být použitelná i na dovoz ze třetích zemí. Osvědčení v příloze XV kapitole 3 (B) nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být rozšířeno s odkazem na čl. 10 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009.
(19)
Měly by být objasněny určité požadavky na dovoz krve a krevních výrobků, zejména požadavky týkající se původu krve. Krev musí pocházet z bezpečných zdrojů, kterými mohou být jatka schválená v souladu s právními předpisy EU a jatka schválená v souladu s vnitrostátními právními předpisy třetí země, nebo ze živých zvířat chovaných za těmito účely. Krev z takových bezpečných zdrojů může být také smíchána. Je nezbytné odpovídajícím způsobem změnit znění příslušných osvědčení. Příloha XIV a veterinární osvědčení stanovená v příloze XV kapitolách 4 (A), 4 (C) a 4 (D) nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být změněny.
(20)
Příloha XVI nařízení (EU) č. 142/2011 stanoví pravidla pro úřední kontroly týkající se krmení mrchožravých ptáků materiálem kategorie 1. V souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 1069/2009 může příslušný orgán povolit krmení ohrožených nebo chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti materiálem kategorie 1. Stávající pravidla pro úřední kontroly týkající se krmení mrchožravých ptáků by proto měla být rozšířena na všechna zvířata, pro něž může být povoleno krmení materiálem kategorie 1 podle přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011.
(21)
Nařízení (EU) č. 142/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(22)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz zboží, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost / datem použití tohoto nařízení.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno i) nahrazuje tímto:
„i)
benzin a paliva, která splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV;
j)
tukové produkty, které byly získány z tavených/škvařených tuků a splňují požadavky stanovené v kapitole XI přílohy XIII.“
2)
Článek 13 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
larev a červů pro rybí návnady;
f)
zvířat chovaných v cirkusech.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
larev a červů pro rybí návnady;
f)
zvířat chovaných v cirkusech.“
3)
V článku 15 se úvodní věta nahrazuje tímto:
„Pokud příslušný orgán povolí neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu na základě odchylky stanovené v čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, provede se neškodné odstranění podle zvláštních pravidel stanovených v kapitole III přílohy VI:“.
4)
V čl. 36 odst. 3 se datum „31. prosince 2012“ nahrazuje datem „31. prosince 2014“.
5)
Přílohy I, IV, V, VI, VIII, X, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu se zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 26. prosince 2013 budou zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené veterinárním osvědčením, které bylo vyplněno a podepsáno podle vzoru stanoveného v příloze XV kapitolách 3 (B), 3 (D), 4 (A), 4 (C), 4 (D), 6 (A), 8, 10 (B), 11, 14 (A) a 15 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímány pro dovoz do Unie, pokud byla tato osvědčení vyplněna a podepsána před 26. říjnem 2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 15. března 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. března 2013.
REGLAMENTO (UE) No 294/2013 DE LA COMISIÓN
de 14 de marzo de 2013
que modifica el Reglamento (UE) no 142/2011, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano, y la Directiva 97/78/CE del Consejo en cuanto a determinadas muestras y unidades exentas de los controles veterinarios en la frontera en virtud de la misma
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 1774/2002 (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 2; su artículo 15, apartado 1, párrafo primero, letras b) y c), y párrafo segundo; su artículo 18, apartado 3; su artículo 19, apartado 4, párrafo primero, letras a), b) y c), y párrafo segundo; su artículo 21, apartado 6, letra c); su artículo 32, apartado 3, letra a); su artículo 40, párrafo primero, letra d); su artículo 41, apartado 3, párrafos primero y tercero; su artículo 42, apartado 2, y su artículo 45, apartado 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 1069/2009 se establecen normas en materia de salud pública y salud animal aplicables a los subproductos animales y los productos derivados, con el fin de prevenir y minimizar los riesgos que presentan estos productos para la salud pública y la salud animal. Este Reglamento dispone, asimismo, la determinación de un punto final en la cadena de fabricación para ciertos productos derivados más allá del cual dejan de ser objeto de los requisitos del Reglamento.
(2)
En el Reglamento (UE) no 142/2011 de la Comisión, de 25 de febrero de 2011, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano, y la Directiva 97/78/CE del Consejo en cuanto a determinadas muestras y unidades exentas de los controles veterinarios en la frontera en virtud de la misma (2), se establecen las normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 1069/2009, lo que comprende las normas de determinación de puntos finales para ciertos productos derivados.
(3)
En su dictamen de 7 de febrero de 2011 sobre la capacidad de los procesos oleoquímicos para reducir los riesgos de encefalopatía espongiforme transmisible (EET) en los subproductos animales de la categoría 1 (3), la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) concluyó que los riesgos de propagación de la EET disminuyen sensiblemente después de transformar el material de la categoría 1 mediante separación hidrolítica de grasas e hidrogenación. No obstante, persiste incertidumbre en cuanto a la reducción de la infecciosidad de la EET en los productos oleoquímicos derivados de material de la categoría 1. Por este motivo, no hay total certeza de que dichos productos estén libres de infectividad, por lo cual entrañarían un riesgo si entraran en la cadena alimentaria humana y animal. Por consiguiente, procede modificar el artículo 3 del Reglamento (UE) no 142/2011 y sus anexos XIV y XV en consecuencia.
(4)
El artículo 18, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1069/2009 establece excepciones que permiten el uso de material de la categoría 2 y de la categoría 3 para la alimentación de determinados animales que no entran en la cadena alimentaria, como los animales de circo. Dado que algunos animales de circo pertenecen a especies normalmente utilizadas para la producción de alimentos, es necesario que su alimentación con los materiales mencionados esté sometida a las condiciones establecidas en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 142/2011.
(5)
El artículo 19, apartado 1, letra f), del Reglamento (CE) no 1069/2009 establece una excepción para la eliminación de abejas y subproductos de la apicultura mediante incineración o enterramiento in situ en condiciones que prevengan la transmisión de riesgos para la salud pública y la salud animal. El artículo 15, letra c), del Reglamento (UE) no 142/2011 hace referencia a las normas especiales sobre recogida y eliminación de abejas y subproductos de la apicultura. Procede corregir en consecuencia la frase introductoria de dicho artículo, haciendo referencia a normas especiales para la recogida y la eliminación de las abejas y los subproductos de la apicultura.
(6)
El artículo 36, apartado 3, del Reglamento (UE) no 142/2011 establece un período transitorio hasta el 31 de diciembre de 2012 para la comercialización de pequeñas cantidades de los materiales de la categoría 3 mencionados en el artículo 10, letra f), del Reglamento (CE) no 1069/2009. Conviene prorrogar dicho período transitorio otros dos años, durante los cuales deben recabarse más datos sobre recogida, transporte y eliminación de este material de la categoría 3.
(7)
Las proteínas animales transformadas derivadas de subproductos animales, distintas de los materiales de la categoría 3 mencionados en el artículo 10, letras n), o) y p), del Reglamento (CE) no 1069/2009, pueden utilizarse como ingredientes para fabricar alimentos transformados para animales de compañía. Las proteínas animales transformadas no deben declararse como alimentos para animales de compañía, salvo mezcladas en proporciones adecuadas con otras sustancias que consumen normalmente en su alimentación las correspondientes especies de estos animales. Sin embargo, el productor de proteínas animales transformadas puede enviar su producto a los gestores de perreras o jaurías reconocidas, y para la alimentación de perros y gatos en refugios para la producción de piensos mezclados para perros y gatos. En tal caso, el producto debe declararse y etiquetarse como proteína animal transformada. Cuando se exportan proteínas animales transformadas son también de aplicación, además de la legislación sobre subproductos animales, las disposiciones del Reglamento (CE) no 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo (4). De conformidad con el punto E2 de la parte III del anexo IV del Reglamento mencionado, la exportación de proteínas animales transformadas debe ser objeto de un acuerdo escrito entre los Estados miembros de origen y el país tercero de destino de las mismas. Esta obligación no existe para la exportación de alimentos para animales de compañía. Dado el riesgo de mal uso de la normativa sobre exportación de proteínas animales transformadas, se impone una definición más precisa de alimentos para animales de compañía.
(8)
El Reglamento (CE) no 1069/2009 autoriza la transformación de subproductos animales y productos derivados en biogás. La producción de biogás genera residuos sólidos o líquidos. Es necesario aclarar que los requisitos de eliminación de dichos residuos se aplican a ambos.
(9)
En su dictamen de 30 de noviembre de 2010, sobre los riesgos abióticos de la glicerina derivada de la fabricación de biodiésel a partir de subproductos de origen animal (SOA) de la categoría 1 y de aceites vegetales, como sustancia que afecta a la salud de las personas y los animales (5), la EFSA reconoció que la glicerina tratada por el método 1 de transformación descrito en el anexo IV, capítulo III, del Reglamento (CE) no 142/2011 para la producción de biodiésel es un material seguro en cuanto al riesgo de EET. La glicerina derivada de la fabricación de biodiésel puede transformarse en biogás y, ulteriormente, en residuos de fermentación, y aplicarse a la tierra sin riesgo para la salud de las personas y los animales en el territorio nacional de los Estados miembros, previa decisión de la autoridad competente.
(10)
Los subproductos animales mencionados en el artículo 13, letra f), del Reglamento (CE) no 1069/2009 pueden aplicarse a la tierra, sin transformar, si la autoridad competente no considera que presentan riesgo de propagación de enfermedades transmisibles graves. Estos productos pueden compostarse o transformarse en biogás sin tratamiento previo.
(11)
El texto tipo para describir los subproductos animales y los productos derivados en el comercio entre Estados miembros, que se encuentra en el anexo VIII del Reglamento (CE) no 142/2011, debe figurar de forma visible y legible en el envase, recipiente o vehículo durante el transporte y el almacenamiento. Conviene ampliar la lista de textos tipo incorporando el comercio de estiércol transformado.
(12)
El artículo 48 del Reglamento (CE) no 1069/2009 establece que, cuando un explotador desea enviar a otro Estado miembro materiales de la categoría 1, de la categoría 2 o derivados, debe informar de ello a la autoridad competente del Estado miembro de destino. Los Estados miembros pueden celebrar acuerdos bilaterales para prestar los servicios de sus instalaciones y cremar los cadáveres de animales de compañía procedentes de Estados miembros con los que comparten frontera. En tales casos, lo establecido en el artículo 48, apartados 1 a 3, del Reglamento (CE) no 1069/2009 presenta nuevas cargas administrativas innecesarias.
(13)
El capítulo II del anexo X del Reglamento (UE) no 142/2011 establece requisitos específicos aplicables a los productos derivados destinados a fabricar materias primas para piensos. Procede modificar el texto de las condiciones de exención aplicables a la introducción en el mercado de leche transformada de conformidad con las normas nacionales, haciendo referencia también a productos lácteos y productos derivados de la leche, y adaptar la parte II de la sección 4 de este capítulo con lo dispuesto en el artículo 10, en particular, su letra f), del Reglamento (CE) no 1069/2009, al objeto de autorizar la transformación de determinados productos alimenticios que ya no estén destinados al consumo humano en material para piensos de animales de granja distintos de animales de peletería.
(14)
Cuando los productos alimenticios que ya no estén destinados al consumo humano y contengan ingredientes de origen animal se utilizan como material para piensos de animales de granja, se aplican requisitos específicos para prevenir el riesgo de transmisión de enfermedades a los animales. No obstante, si los productos alimenticios que ya no estén destinados al consumo humano no contienen carne, pescado o productos de ellos derivados, debe permitirse su uso para fabricar piensos de animales de granja, si no entrañan riesgo de contagio de enfermedades transmisibles a las personas o los animales.
(15)
El artículo 32 del Reglamento (CE) no 1069/2009 establece las condiciones aplicables a la introducción en el mercado y el uso de abonos y enmiendas del suelo de origen orgánico. Estos productos pueden elaborarse a partir de materiales de las categorías 2 y 3, de conformidad con los requisitos establecidos en el anexo XI del Reglamento (UE) no 142/2011. En el caso de las proteínas animales transformadas a partir de material de la categoría 3, deben respetarse las condiciones específicas de producción establecidas en el capítulo II del anexo X del Reglamento (UE) no 142/2011, incluidas las relativas a proteínas animales transformadas destinadas exclusivamente a su uso en alimentos para animales de compañía. En aras de la claridad, procede modificar el anexo XI del Reglamento (UE) no 142/2011 introduciendo la referencia a las normas de transformación de proteínas animales transformadas.
(16)
Para fomentar la ciencia y la investigación sobre biodiversidad, conviene hacer una excepción para depósitos, organizaciones científicas y museos en cuanto a la recogida, el transporte y la utilización de animales o partes de animales conservados en diversos medios, fijados completamente en laminillas para estudio microscópico o como muestras genéticas procesadas para su conservación. Procede, por tanto, modificar en consecuencia las condiciones específicas para trofeos de caza y otras preparaciones de animales, establecidas en el capítulo VI del anexo XIII del Reglamento (UE) no 142/2011.
(17)
El cuadro 2 de la sección 1 del capítulo II del anexo XIV del Reglamento (UE) no 142/2011 establece los requisitos para la importación de subproductos animales en la Unión. Conviene mejorar la redacción de algunas partes del cuadro 2 para que la información sea más clara. Algunos productos pueden estar compuestos por subproductos de distintos animales, por lo cual procede modificar en consecuencia en el cuadro 2 la lista de terceros países desde los cuales está autorizada la importación de subproductos de las correspondientes especies. Estos cambios deben reflejarse en los certificados correspondientes del anexo XV del Reglamento.
(18)
Pueden elaborarse alimentos para animales de compañía a partir de cualquier material de la categoría 3 distinto del mencionado en el artículo 10, letras n), o) y p), del Reglamento (CE) no 1069/2009. Las mismas normas que se aplican dentro de la UE para la introducción en el mercado de alimentos para animales de compañía deben también aplicarse a la importación de terceros países. El certificado del capítulo 3, letra B, del anexo XV del Reglamento (UE) no 142/2011 debe ampliarse con referencia al artículo 10, letra c), del Reglamento (CE) no 1069/2009.
(19)
Hay que aclarar algunos requisitos para la importación de sangre y productos sanguíneos, en particular, los relativos al origen de la sangre. La sangre debe proceder de fuentes seguras, que pueden ser un matadero autorizado con arreglo a la legislación de la UE, un matadero autorizado con arreglo a la legislación nacional del tercer país, o animales vivos criados para tal fin. La sangre de dichas fuentes seguras también se puede mezclar. Es preciso modificar el texto de los correspondientes certificados en consecuencia. Por lo tanto, deben modificarse en consecuencia el anexo XIV y los certificados sanitarios establecidos en el anexo XV, capítulo 4, letras A, C y D, del Reglamento (UE) no 142/2011.
(20)
El anexo XVI del Reglamento (UE) no 142/2011 establece normas para los controles oficiales sobre la alimentación de aves necrófagas con materiales de la categoría 1. De conformidad con el artículo 18 del Reglamento (CE) no 1069/2009, la autoridad competente podrá autorizar el uso de material de la categoría 1 en la alimentación de especies en peligro o protegidas de aves necrófagas y otras especies que vivan en su hábitat natural. Por lo tanto, procede ampliar las normas existentes para los controles oficiales sobre la alimentación de aves necrófagas a todos los animales para los que, con arreglo al anexo VI del Reglamento (UE) no 142/2011, puede autorizarse la alimentación con material de la categoría 1.
(21)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (UE) no 142/2011 en consecuencia.
(22)
Con el fin de evitar perturbaciones del comercio, debe establecerse un período transitorio durante el cual los Estados miembros deban aceptar las importaciones de las mercancías a las que son aplicables las disposiciones del Reglamento (UE) no 142/2011, modificado por el presente Reglamento, de conformidad con las normas en vigor antes de la entrada en vigor o de la fecha de aplicación del presente Reglamento.
(23)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (UE) no 142/2011 se modifica como sigue:
1)
En el artículo 3, la letra i) se sustituye por el texto siguiente:
«i)
la gasolina y los combustibles que cumplan las condiciones específicas relativas a los productos de un proceso catalítico plurifásico para la producción de combustibles renovables definidas en la sección 3, punto 2, letra c), del capítulo IV del anexo IV;
j)
los productos oleoquímicos derivados de grasas extraídas que cumplan los requisitos establecidos en el capítulo XI del anexo XIII.».
2)
El artículo 13 se modifica como sigue:
a)
en el apartado 1, la letra e) se sustituye por el texto siguiente:
«e)
los gusanos y lombrices para cebos;
f)
los animales de circo.»;
b)
en el apartado 2, la letra e) se sustituye por el texto siguiente:
«e)
los gusanos y lombrices para cebos;
f)
los animales de circo.».
3)
En el artículo 15, la frase introductoria se sustituye por el texto siguiente:
«Si la autoridad competente autoriza la eliminación de subproductos animales de acuerdo con las excepciones previstas en el artículo 19, apartado 1, letras a), b), c), e) y f), del Reglamento (CE) no 1069/2009, la eliminación deberá cumplir las siguientes normas especiales definidas en el capítulo III del anexo VI:».
4)
En el artículo 36, apartado 3, la fecha de «31 de diciembre de 2012» se sustituye por la de «31 de diciembre de 2014».
5)
Los anexos I, IV, V, VI, VIII, X y XI y los anexos XIII a XVI quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
Durante un período transitorio que expirará el 26 de diciembre de 2013, seguirá aceptándose la importación a la Unión de partidas de subproductos animales y de productos derivados que vayan acompañadas de un certificado sanitario cumplimentado y firmado de conformidad con los modelos establecidos en el capítulo 3, letras B y D, el capítulo 4, letras A, C y D, el capítulo 6, letra A, el capítulo 8, el capítulo 10, letra B, el capítulo 11, el capítulo 14, letra A, y el capítulo 15 del anexo XV del Reglamento (UE) no 142/2011 antes de la fecha de la entrada en vigor del presente Reglamento, siempre y cuando dichos certificados se hayan cumplimentado y firmado antes del 26 de octubre de 2013.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 15 de marzo de 2013.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de marzo de 2013.