NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 834/2013
ze dne 30. srpna 2013,
kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro acechinocyl, bixafen, diazinon, difenokonazol, etoxazol, fenhexamid, fludioxonil, isopyrazam, lambda-cyhalothrin, profenofos a prothiokonazol v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Maximální limity reziduí (MLR) pro diazinon, fenhexamid, lambda-cyhalothrin a profenofos byly stanoveny v příloze II a příloze III části B nařízení (ES) č. 396/2005. Pro acechinocyl, bixafen, difenokonazol, fludioxonil, isopyrazam, prosulfokarb a prothiokonazol byly MLR stanoveny v příloze III části A nařízení (ES) č. 396/2005.
(2)
V rámci postupu za účelem povolení používání přípravku na ochranu rostlin obsahujícího účinnou látku acechinocyl k ošetření okurek salátových, melounů cukrových a dýní byla podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 396/2005 podána žádost o změnu stávajících MLR.
(3)
V případě bixafenu byla taková žádost podána pro použití k ošetření semen řepky, lněných semen, máku a hořčičných semen. V případě difenokonazolu byla taková žádost podána pro použití k ošetření kdoulí, řepy salátové, mrkve, křenu, topinamburů, pastináku, petržele kořenové, ředkve, černého kořene, cibulové zeleniny, tykvovitých (s nejedlou slupkou), čekanky salátové, artyčoků, rýže a kořene čekanky. V případě exotazolu byla taková žádost podána pro použití k ošetření třešní a višní, švestek a banánů. V případě fenhexamidu byla taková žádost podána pro použití k ošetření rybízu a fazolových lusků. V případě fludioxonilu byla taková žádost podána pro použití k ošetření tykvovitých (s nejedlou slupkou) a ředkví. V případě isopyrazamu byla taková žádost podána pro použití k ošetření jádrového ovoce, meruněk, broskví, lněných semen, máku, semen řepky a hořčičných semen. V případě lambda-cyhalothrinu byla taková žádost podána pro použití k ošetření azarole a tomelu. V případě prosulfokarbu byla taková žádost podána pro použití k ošetření fenyklu. V případě prothiokonazolu byla taková žádost podána pro použití k ošetření semen řepky, lněných semen, máku a hořčičných semen.
(4)
V souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 396/2005 byla podána žádost o povolení použití difenokonazolu k ošetření papáji. Žadatel tvrdí, že povolené použití difenokonazolu k ošetření této plodiny v Brazílii vede k vytváření reziduí přesahujících MLR stanovené nařízením (ES) č. 396/2005 a že je zapotřebí MLR zvýšit, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz této plodiny.
(5)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 396/2005 dotčené členské státy tyto žádosti vyhodnotily a hodnotící zprávy byly předloženy Komisi.
(6)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) žádosti a hodnotící zprávy posoudil, přičemž zkoumal zejména rizika pro spotřebitele a případně pro zvířata, a k navrhovaným MLR vydal odůvodněná stanoviska (2). Tato stanoviska předal Komisi a členským státům a zpřístupnil je veřejnosti.
(7)
Úřad došel ve svých odůvodněných stanoviscích k závěru, že pokud jde o použití acechinocylu k ošetření melounů cukrových a dýní, použití isopyrazamu k ošetření meruněk a prosulfokarbu k ošetření fenyklu, nejsou předložené údaje dostatečné ke stanovení nových MLR. Pokud jde o použití acechinocylu k ošetření okurek salátových, dospěl úřad k závěru, že předložené údaje nejsou dostatečné ke stanovení nového MLR pro venkovní použití v severní části EU.
(8)
V případě všech ostatních žádostí dospěl úřad k závěru, že všechny požadavky na údaje byly splněny a že změny MLR, o které žadatelé žádají, jsou přijatelné, pokud jde o bezpečnost spotřebitelů, na základě hodnocení expozice spotřebitelů pro 27 konkrétních evropských skupin spotřebitelů. Úřad zohlednil nejnovější informace o toxikologických vlastnostech daných látek. Ani celoživotní expozice těmto látkám prostřednictvím konzumace všech potravinářských produktů, které mohou tyto látky obsahovat, ani krátkodobá expozice v důsledku extrémní konzumace příslušných plodin a produktů neprokázaly riziko, že by byl překročen přijatelný denní přívod (ADI) nebo akutní referenční dávka (ARfD).
(9)
Dne 7. července 2012 přijala Komise pro Codex Alimentarius (3) maximální limit reziduí Codexu Alimentarius (CXL) pro použití profenofosu k ošetření papriky chilli. Tento limit Codexu Alimentarius je bezpečný pro spotřebitele v Unii a měl by být proto zahrnut do nařízení (ES) č. 396/2005 jako MLR (4).
(10)
Na základě odůvodněných stanovisek úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro danou záležitost splňují příslušné změny MLR odpovídající požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(11)
Pokud jde o diazinon, byla v nařízení (ES) č. 396/2005 stanovena pro ananas hodnota MLR ve výši 0,3 mg/kg, která byla snížena v příloze nařízení Komise (EU) č. 899/2012 ze dne 21. září 2012 (5) na 0,1 mg/kg. Komisi bylo sděleno, že MLR pro diazinon k ošetření ananasu ve výši 0,3 mg/kg, který byl používán předtím, než byl změněn, byl stanoven jako dovozní tolerance. Protože je zachována vysoká úroveň ochrany spotřebitele, je vhodné stanovit uvedený MLR na 0,3 mg/kg s cílem zabránit vytvoření překážek obchodu. Protože je nařízení (EU) č. 899/2012 použitelné ode dne 26. dubna 2013, je vhodné, aby byl MLR pro diazinon k ošetření ananasu uvedený v tomto nařízení používán od stejného data.
(12)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II a III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro použití diazoninu k ošetření ananasu s číselným kódem 0163080 je však použitelné ode dne 26. dubna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. srpna 2013.
REGLAMENTO (UE) No 834/2013 DE LA COMISIÓN
de 30 de agosto de 2013
por el que se modifican los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a los límites máximos de residuos de las sustancias acequinocilo, bixafeno, diazinón, difenoconazol, etoxazol, fenhexamida, fludioxonilo, isopirazam, lambda-cihalotrina, profenofós y protioconazol en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
Respecto a las sustancias diazinón, etoxazol, fenhexamida, lambda-cihalotrina y profenofós, se fijaron límites máximos de residuos (LMR) en el anexo II y en la parte B del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005. Respecto a las sustancias acequinocilo, bixafeno, difenoconazol, fludioxonilo, isopirazam, prosulfocarb y protioconazol, se fijaron LMR en la parte A del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005.
(2)
En el marco de un procedimiento de autorización del uso con pepinos, melones y calabazas de un producto fitosanitario que contiene la sustancia activa acequinocilo, se presentó una solicitud de modificación de los LMR vigentes con arreglo al artículo 6, apartado 1, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(3)
Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de bixafeno con semillas de colza, semillas de lino, semillas de adormidera y semillas de mostaza. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de difenoconazol con membrillos, remolacha, zanahorias, rábanos rusticanos, aguaturmas, chirivías, perejil de raíz, rábanos, salsifíes, bulbos, cucurbitáceas de piel no comestible, endivias, alcachofas, arroz y raíces de achicoria. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de etoxazol con cerezas, ciruelas y plátanos. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de fenhexamida con grosellas y judías con vaina. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de fludioxonilo con cucurbitáceas de piel no comestible y rábanos. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de isopirazam con frutas de pepita, albaricoques, melocotones, semillas de lino, semillas de adormidera, semillas de colza y semillas de mostaza. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de lambda-cihalotrina con acerola y palosanto. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de prosulfocarb con hinojos. Se presentó una solicitud del mismo tipo sobre el uso de protioconazol con semillas de colza, semillas de lino, semillas de adormidera y semillas de mostaza.
(4)
De conformidad con el artículo 6, apartados 2 y 4, del Reglamento (CE) no 396/2005, se presentó una solicitud sobre el uso de difenoconazol con papayas. El solicitante alega que el uso autorizado de difenoconazol con este cultivo en Brasil da lugar a residuos superiores al LMR contemplado en el Reglamento (CE) no 396/2005 y que es necesario un LMR más elevado para evitar barreras comerciales a la importación de ese cultivo.
(5)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 396/2005, los Estados miembros afectados evaluaron estas solicitudes y enviaron los informes de evaluación correspondientes a la Comisión.
(6)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, en lo sucesivo «la Autoridad», evaluó las solicitudes y los informes de evaluación, examinando en especial los riesgos para el consumidor y, en su caso, para los animales, y emitió dictámenes motivados sobre los LMR propuestos (2). A continuación, remitió dichos dictámenes a la Comisión y a los Estados miembros y los puso a disposición del público.
(7)
La Autoridad concluyó en sus dictámenes motivados que, con respecto al uso de acequinocilo con melones y calabazas, al de isopirazam con albaricoques y al de prosulfocarb con hinojos, los datos presentados no son suficientes para fijar nuevos LMR. Con respecto al uso de acequinocilo con pepinos, la Autoridad llegó a la conclusión de que los datos presentados no son suficientes para fijar otro LMR para el uso al aire libre en el norte de la UE.
(8)
Por lo que respecta a todas las demás solicitudes, la Autoridad concluyó que se cumplían todos los requisitos relativos a los datos y que las modificaciones de los LMR solicitadas eran aceptables por lo que se refiere a la seguridad de los consumidores, basándose en una evaluación de la exposición realizada con veintisiete grupos de consumidores europeos específicos. La Autoridad tuvo en cuenta la información más reciente sobre las propiedades toxicológicas de las sustancias. Ni la exposición a lo largo de toda la vida a esas sustancias a través del consumo de todos los alimentos que puedan contenerlas ni una exposición breve derivada del consumo extremo de los cultivos y los productos en cuestión indican que exista riesgo alguno de superar la ingesta diaria admisible ni la dosis aguda de referencia.
(9)
El 7 de julio de 2012 la Comisión del Codex Alimentarius (CAC) (3) adoptó un límite máximo de residuos del Codex (CXL) para el profenofós en guindillas. Este CXL es seguro para los consumidores de la Unión y, por consiguiente, debe incluirse en el Reglamento (CE) no 396/2005 como LMR (4).
(10)
Sobre la base de los dictámenes motivados de la Autoridad, y teniendo en cuenta los factores pertinentes para el asunto considerado, las modificaciones correspondientes de los LMR cumplen los requisitos pertinentes establecidos en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(11)
Por lo que se refiere al diazinón, en el Reglamento (CE) no 396/2005 se fijó un LMR de 0,3 mg/kg en ananás y se redujo a 0,1 mg/kg en el anexo del Reglamento (UE) no 899/2012 de la Comisión, de 21 de septiembre de 2012 (5). Se comunicó a la Comisión que el LMR de 0,3 mg/kg de diazinón en ananás, valor que tenía antes de su modificación, se había fijado como tolerancia para la importación. Puesto que se mantiene un elevado nivel de protección de los consumidores, conviene establecer el LMR en 0,3 mg/kg a fin de evitar obstáculos al comercio. Dado que el Reglamento (UE) no 899/2012 es aplicable desde el 26 de abril de 2013, procede que el LMR del diazinón en ananás, establecido en el presente Reglamento, sea aplicable desde la misma fecha.
(12)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(13)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Sin embargo, será aplicable a partir del 26 de abril de 2013 en lo relativo al diazinón en piñas (ananás) del código número 0163080.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de agosto de 2013.