PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 13 de junio de 2013
por la que se modifica la Decisión 2011/30/UE sobre la equivalencia de los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones que aplican algunos terceros países a los auditores y sociedades de auditoría y sobre un período transitorio autorizado para las actividades de auditoría en la Unión Europea de los auditores y sociedades de auditoría de ciertos terceros países
[notificada con el número C(2013) 3491]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2013/288/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2006/43/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, relativa a la auditoría legal de las cuentas anuales y de las cuentas consolidadas, por la que se modifican las Directivas 78/660/CEE y 83/349/CEE del Consejo y se deroga la Directiva 84/253/CEE del Consejo (1) y, en particular, su artículo 46, apartado 2, párrafo primero,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Decisión 2011/30/UE de la Comisión (2) autorizó a los auditores y sociedades de auditoría de los terceros países y territorios que figuran en su anexo para que prosiguieran en la Unión la elaboración de informes de auditoría sobre las cuentas anuales o consolidadas de los ejercicios iniciados entre el 2 de julio de 2010 y el 31 de julio de 2012.
(2)
La Comisión ha procedido a evaluar los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones aplicados a los auditores y sociedades de auditoría de los terceros países y territorios que figuran en la lista del anexo de la Decisión 2011/30/UE. Las evaluaciones se han llevado a cabo con la asistencia del Grupo Europeo de Organismos de Supervisión de Auditores. Los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones aplicados a los auditores y sociedades de auditoría de esos terceros países y territorios se han evaluado atendiendo a los criterios dispuestos en los artículos 29, 30 y 32 de la Directiva 2006/43/CE, que son los que regulan los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones establecidos para los auditores y sociedades de auditoría de los Estados miembros. El objetivo último de la cooperación entre los Estados miembros y los sistemas de los terceros países aplicados a los auditores y a las sociedades de auditoría ha de ser conseguir que cada parte confíe en los sistemas de supervisión de la otra parte basándose en su equivalencia.
(3)
Tras esas evaluaciones, se observa que Abu Dabi, Brasil, el Centro Financiero Internacional de Dubai, Guernesey, Indonesia, Isla de Man, Jersey, Malasia, Taiwán y Tailandia tienen para los auditores y sociedades de auditoría unos sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones que funcionan con normas similares a las contenidas en los artículos 29, 30 y 32 de la Directiva 2006/43/CE. Procede por tanto considerar que los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones establecidos para los auditores y sociedades de auditoría de esos terceros países son equivalentes a los sistemas que funcionan para los auditores y sociedades de auditoría de los Estados miembros.
(4)
Las Bermudas, las Islas Caimán, Egipto, Mauricio, Nueva Zelanda, Rusia y Turquía han establecido ya o están estableciendo sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones para los auditores y sociedades de auditoría. Sin embargo, la información disponible sobre el funcionamiento de esos sistemas y las normas que los regulan es insuficiente para evaluar su equivalencia. Para poder realizar una nueva evaluación que permita tomar una decisión definitiva respecto de la equivalencia de dichos sistemas, se precisa obtener información complementaria de esos terceros países y territorios con el fin de entender mejor su sistema. Es, pues, oportuno que el período transitorio previsto en la Decisión 2011/30/UE se prorrogue en lo que respecta a los auditores y sociedades de auditoría que presenten informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en dichos terceros países y territorios.
(5)
Los auditores y las sociedades de auditoría que presentan informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en Hong Kong, la India e Israel se beneficiaron en su momento del período transitorio previsto en la Decisión 2011/30/UE. Desde entonces, esos terceros países o territorios no han establecido un sistema independiente de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones. No han facilitado información sobre sus sistemas de regulación y supervisión de auditorías. En estas circunstancias, no parece que dichos países o territorios hayan tomado las necesarias medidas para que la Comisión reconozca que la regulación dada por ellos a las auditorías es equivalente a los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones aplicados a los auditores y sociedades de auditoría de los Estados miembros. Por consiguiente, el período transitorio que se les concedió en virtud de la Decisión 2011/30/UE no debe prorrogarse para los auditores y sociedades de auditoría que presenten informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en esos países.
(6)
Para proteger a los inversores, es preciso que los auditores y sociedades de auditoría que presenten informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en los terceros países que figuran en el anexo II de la presente Decisión puedan proseguir durante el período transitorio sus actividades auditoras en la Unión sin estar registrados con arreglo al artículo 45 de la Directiva 2006/43/CE, siempre que faciliten la información requerida. En caso de que así lo hagan, esos auditores y sociedades de auditoría deben poder continuar sus actividades auditoras con relación a las cuentas anuales o consolidadas de los ejercicios que se inicien durante el período comprendido entre el 1 de agosto de 2012 y el 31 de julio de 2015. La presente Decisión no ha de afectar al derecho de los Estados miembros de aplicar sus sistemas de investigación y sanciones a dichos auditores y sociedades de auditoría.
(7)
Procede, por tanto, modificar la Decisión 2011/30/UE en consecuencia.
(8)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité establecido por el artículo 48, apartado 1, de la Directiva 2006/43/CE.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Decisión 2011/30/UE queda modificada como sigue:
1)
En el artículo 1, se añade el párrafo segundo siguiente:
«A efectos del artículo 46, apartado 1, de la Directiva 2006/43/CE, los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones de los auditores y sociedades de auditoría de los terceros países y territorios que se indican a continuación se considerarán equivalentes a los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones aplicados a los auditores y sociedades de auditoría de los Estados miembros, con relación a las actividades de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de los ejercicios iniciados desde el 1 de agosto de 2012:
1)
Abu Dabi
2)
Brasil
3)
el Centro Financiero Internacional de Dubai
4)
Guernesey
5)
Indonesia
6)
la Isla de Man
7)
Jersey
8)
Malasia
9)
Taiwán
10)
Tailandia».
2)
El artículo 2 queda modificado como sigue:
a)
en la frase introductoria del apartado 1 los términos «el anexo» se sustituyen por «el anexo I»;
b)
los apartados 2, 3 y 4 se sustituyen por el texto siguiente:
«2. Los Estados miembros no aplicarán el artículo 45 de la Directiva 2006/43/CE a aquellos auditores y sociedades de auditoría, a que se refiere el apartado 1 de ese artículo, que presenten informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en los terceros países y territorios que figuran en el anexo II de la presente Decisión, en relación con los ejercicios que se inicien entre el 2 de julio de 2010 y el 31 de julio de 2015, siempre que tales auditores y sociedades faciliten a las autoridades competentes del Estado miembro interesado la totalidad de la información siguiente:
a)
el nombre y dirección del auditor o de la sociedad de auditoría de que se trate e información sobre su estructura jurídica;
b)
si el auditor o la sociedad de auditoría pertenece a una red, una descripción de esta;
c)
las normas auditoras y los requisitos de independencia que se hayan aplicado a la auditoría considerada;
d)
una descripción del sistema de control de calidad interno aplicado en la sociedad de auditoría;
e)
una indicación, en su caso, de la fecha en que haya tenido lugar el último control de calidad del auditor o sociedad de auditoría, así como, a menos que sea facilitada por la autoridad competente del tercer país, la información necesaria sobre los resultados de ese control. En caso de que tal información no sea pública, las autoridades competentes de los Estados miembros le darán tratamiento confidencial.
3. Los Estados miembros garantizarán que los ciudadanos sean informados del nombre y dirección de los auditores y sociedades de auditoría que presenten informes de auditoría referentes a las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en los terceros países que figuran en el anexo II de la presente Decisión, así como del hecho de que los sistemas de supervisión pública, control de calidad, investigación y sanciones de esos países y territorios no están reconocidos aún como equivalentes en virtud del artículo 46, apartado 2, de la Directiva 2006/43/CE. A tal fin, las autoridades competentes de los Estados miembros a las que se refiere el artículo 45 de esa misma Directiva podrán registrar también a los auditores y sociedades de auditoría que lleven a cabo auditorías de las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en los terceros países que figuran en el anexo II de la presente Decisión.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 2, los Estados miembros podrán aplicar sus sistemas de investigación y sanciones a los auditores y sociedades de auditoría que lleven a cabo auditorías de las cuentas anuales o consolidadas de empresas constituidas en los terceros países que recoge el anexo II de la presente Decisión»;
c)
se añade el apartado 5 siguiente:
«5. El apartado 2 se entenderá sin perjuicio de las fórmulas de cooperación que acuerden para los controles de calidad las autoridades competentes de un Estado miembro y las de cualquiera de los terceros países que figuran en el anexo II de la presente Decisión, siempre que tales fórmulas:
a)
prevean la realización de controles de calidad basados en la igualdad de trato;
b)
hayan sido comunicadas previamente a la Comisión, y
c)
no prejuzgan ninguna decisión que deba adoptar la Comisión en virtud del artículo 47 de la Directiva 2006/43/CE».
3)
El artículo 4 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 4
El artículo 1, apartado 1, punto 10, dejará de aplicarse el 31 de julio de 2013».
4)
El anexo se sustituye por el anexo I de la presente Decisión.
5)
Se añade el anexo II, tal como figura en el anexo II de la presente Decisión.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 13 de junio de 2013.