PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 830/2014
ze dne 30. července 2014,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1890/2005, prováděcí nařízení Rady (EU) č. 2/2012 a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 205/2013, pokud jde o oblast působnosti stávajících antidumpingových opatření týkajících se spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli a pokud jde o žádosti o přezkum pro nové vývozce, a kterým se stanoví možnost vrácení nebo prominutí cla v některých případech
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením Rady (ES) č. 1890/2005 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo (dále jen „původní opatření“) na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu.
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“) podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), který se omezoval na opatření, jež byla uložena na dovoz pocházející z ČLR a Tchaj-wanu, byla původní opatření v rozmezí od 11,4 % do 27,4 % v případě ČLR a 8,8 % až 23,6 % v případě Tchaj-wanu prodloužena prováděcím nařízením Rady (EU) č. 2/2012 (3) (dále jen „nařízení o přezkumu před pozbytím platnosti“).
(3)
V návaznosti na šetření zaměřené proti obcházení opatření na základě čl. 13 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření proti obcházení opatření“) bylo konečné antidumpingové clo použitelné na „všechny ostatní společnosti“ z ČLR prováděcím nařízením Rady (EU) č. 205/2013 (4) rozšířeno na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli zasílaných z Filipín, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Filipín či nikoli.
2. Zahájení prozatímního přezkumu
(4)
Tchajwanský vyvážející výrobce, společnost Sheh Kai Precision Co., Ltd (dále jen „žadatel“), podala žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Žadatel požadoval vyjmutí některých typů spojovacích prostředků, konkrétně bimetalových spojovacích prostředků, z oblasti působnosti stávajících opatření z důvodu jejich údajně rozdílných fyzikálních, chemických a technických vlastností.
(5)
Evropská komise (dále jen „Komise“) rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, a po konzultaci s poradním výborem zveřejněním oznámení dne 6. června 2013 v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) zahájila částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu (6).
(6)
Současný přezkum se omezuje na posouzení rozsahu definice výrobku, aby se objasnilo, zda určité typy šroubů z korozivzdorné oceli, konkrétně bimetalové spojovací prostředky, spadají do působnosti původních opatření, jejichž platnost byla prodloužena a která byla rozšířena.
3. Strany dotčené šetřením
(7)
Komise informovala o zahájení přezkumu známé výrobce v Unii a jejich sdružení, dovozce a uživatele, zástupce vyvážejících zemí a rovněž všechny známé výrobce v ČLR a na Tchaj-wanu.
(8)
Komise si vyžádala informace ode všech výše zmíněných stran a od dalších stran, které se ohlásily v rámci časového limitu stanoveného v oznámení o zahájení přezkumu. Komise rovněž poskytla zúčastněným stranám příležitost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(9)
Třináct tchajwanských vyvážejících výrobců, jeden čínský vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii, sedm dovozců a jeden uživatel poskytli odpověď na dotazník.
(10)
Kromě toho sdružení zastupující výrobce v Unii - žadatele v původním šetření a v přezkumu před pozbytím platnosti - potvrdilo, že žádná z unijních společností nevyrábí bimetalové spojovací prostředky, a tudíž nemá k vlastnostem bimetalových spojovacích prostředků žádné stanovisko.
(11)
Žádné z dalších šesti evropských sdružení výrobců známých z původního šetření neposkytlo žádné informace.
(12)
Během šetření nebyla požadována žádná slyšení.
4. Inspekce na místě
(13)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobce v Unii
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Německo
Dovozce v Unii
-
Till and Whitehead Ltd., Cheltenham, Spojené království
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Sheh Kai Precision Co., Ltd, Kaohsiung, Tchaj-wan
-
Metalink Precision Industries Co., Ltd, Kaohsiung, Tchaj-wan
-
Sun Through Industrial Co., Ltd, Hemei Township, Tchaj-wan
B. DOTČENÝ VÝROBEK A VÝROBEK, KTERÝ JE PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(14)
Dotčeným výrobkem, jak je definován v čl. 1 odst. 1 nařízení o přezkumu před pozbytím platnosti, jsou některé spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 pocházející z ČLR a Tchaj-wanu.
(15)
V žádosti o přezkum žadatel požadoval vynětí některých spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli z oblasti působnosti stávajícího antidumpingového opatření. Výrobkem, jehož vynětí se v žádosti o přezkum požaduje, jsou bimetalové „závitořezné a samovrtné šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a hrotem z uhlíkové oceli umožňující, aby si šroub vyvrtal vlastní vodicí díru a vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů, v současnosti kódu KN ex 7318 14 10“.
(16)
Jeden ze spolupracujících dovozců tvrdil, že Komise měla rozlišovat nikoli mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli, ale mezi samovrtnými a samořeznými (závitořeznými) spojovacími prostředky, s cílem vyloučit samovrtné spojovací prostředky z rozsahu definice výrobku, na nějž se vztahují antidumpingová opatření, bez ohledu na to, zda se jedná o bimetalové spojovací prostředky či spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli.
(17)
Účelem tohoto přezkumu, jak je uvedeno v žádosti předložené žadatelem a jak je výslovně zmíněno v bodě 4 prvním pododstavci oznámení o zahájení přezkumu, je prozkoumat, zda přesně bimetalové samořezné (závitořezné) a samovrtné šrouby by měly být vyňaty z rozsahu definice výrobku, na něž se v současnosti vztahují antidumpingová opatření. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(18)
Komise zároveň vzala v úvahu rozdíly mezi samovrtnými a samořeznými (závitořeznými) spojovacími prostředky. To se projevilo ve změně definice poskytnuté žadatelem a citované v 15. bodě odůvodnění, jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění.
(19)
Pro účely tohoto přezkumu by bimetalové spojovací prostředky měly být definovány takto: bimetalové samovrtné šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a hrotem a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyvrtal vlastní vodicí díru a vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; a bimetalové samořezné (závitořezné) šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; v obou případech v současnosti kódu KN ex 7318 14 10.
(20)
Bimetalové spojovací prostředky jsou relativně novým výrobkem na trhu, který byl vytvořen, aby bylo možné zkombinovat v jednom spojovacím prostředku nejdůležitější vlastnosti spojovacích prostředků z uhlíkové oceli a z korozivzdorné oceli, konkrétně tvrdost uhlíkové oceli a odolnost vůči korozi korozivzdorné oceli. Bimetalové spojovací prostředky se vyrábí svařováním části z uhlíkové oceli a části z korozivzdorné oceli, v důsledku čehož je získán samovrtný a/nebo samořezný (závitořezný) spojovací prostředek, který má hrot a vodicí závity (v případě samořezných (závitořezných) spojovacích prostředků pouze vodicí závity, jelikož hrot u nich neexistuje) z uhlíkové oceli, zatímco dřík s dalšími závity a hlava jsou z korozivzdorné oceli.
(21)
Tyto bimetalové spojovací prostředky jsou schopny proniknout do kovových plechů o tloušťce až 25 mm bez nutnosti předvrtání, zatímco běžné spojovací prostředky z korozivzdorné oceli mohou proniknout pouze do kovových plechů o tloušťce nejvýše 3 mm. Bimetalové spojovací prostředky si zároveň zachovávají odolnost vůči korozi, a proto jsou vhodné k venkovnímu použití, např. u oken a střech, a v chemicky agresivních prostředích, jakými jsou například plavecké areály a některé továrny.
C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
Metodika
(22)
Během původního šetření i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se bimetalové spojovací prostředky nerozlišovaly od spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Jinak řečeno, byly pouze shromažďovány informace o různých typech korozivzdorné oceli používané jako surovina pro spojovací prostředky, avšak nikoli o spojovacích prostředcích obsahujících jako surovinu korozivzdornou ocel i uhlíkovou ocel.
(23)
Jedna zúčastněná strana po poskytnutí konečných informací v rámci přezkumu před pozbytím platnosti tvrdila, že bimetalové spojovací prostředky by neměly být zahrnuty do rozsahu definice výrobku, jelikož se od spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli značně odlišují, pokud jde o jednotkové prodejní ceny, výrobní náklady, základní fyzikální a technické vlastnosti (surovinu) a také použití (7). Nicméně, jak bylo vysvětleno v 21. bodě odůvodnění nařízení o přezkumu před pozbytím platnosti, rozsah definice výrobku nelze v rámci přezkumu před pozbytím platnosti měnit.
(24)
Aby bylo možné posoudit, zda se na bimetalové spojovací prostředky vztahují původní opatření, bylo zkoumáno, zda bimetalové spojovací prostředky a spojovací prostředky a jejich částí z korozivzdorné oceli mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a koncová užití. V tomto ohledu byla rovněž posouzena zaměnitelnost a vzájemná konkurence mezi těmito dvěma typy spojovacích prostředků.
Základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti
Fyzikální vlastnosti
(25)
Hlavním fyzikálním rozdílem mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli je skutečnost, že bimetalové spojovací prostředky sestávají ze dvou různých typů oceli, jež jsou svařeny dohromady, zatímco standardní spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli jsou vystříhány a vytvarovány z jednoho drátu z korozivzdorné oceli. V případě bimetalových spojovacích prostředků jsou tři až čtyři vodicí závity a vrtací hrot vyrobeny z uhlíkové oceli, zatímco dřík a hlava jsou vyrobeny z korozivzdorné oceli.
(26)
Pokud není použito speciální povrstvení, lze části bimetalových spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli a z uhlíkové oceli vizuálně rozlišit. Je třeba poznamenat, že ve většině případů spojovací prostředky procházejí procesem povrstvování, který dále zvyšuje jejich odolnost vůči korozi, a proto nemusí být spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli a bimetalové spojovací prostředky rozlišitelné pouhým okem.
(27)
Bimetalové spojovací prostředky však ve své části z uhlíkové oceli vykazují magnetické vlastnosti, což je významný rys používaný k jejich odlišení od spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli.
Technické vlastnosti
(28)
Bimetalové spojovací prostředky mají schopnost vrtat otvory a řezat závity do tvrdých a silných kovových plechů díky složce uhlíkové oceli. Spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli tuto schopnost z důvodu vlastností korozivzdorné oceli nemají.
Chemické vlastnosti
(29)
Vzhledem k obsahu uhlíkové oceli je chemické složení bimetalových spojovacích prostředků odlišné od spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které jsou složeny výlučně z korozivzdorné oceli.
Závěr
(30)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že i když se bimetalové spojovací prostředky mohou fyzicky jevit jako podobné spojovacím prostředkům a jejich částem z korozivzdorné oceli (jsou-li povrstveny), mají odlišné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti než spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli.
Konečné použití a vzájemná zaměnitelnost
(31)
Komise posuzovala, zda zjištěné rozdíly, pokud jde o fyzikální, chemické a technické vlastnosti, se u bimetalových spojovacích prostředků a spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli promítají do odlišného koncového užití a vnímání trhu.
(32)
Bylo zjištěno, že bimetalové spojovací prostředky se používají především ve venkovních kovových prvcích střech, v kovovém plátování, u okapnic oken a interiérových upevňovacích prostředků v chemicky agresivním prostředí, jako jsou plavecké areály a některé továrny. Všechna tato použití obvykle vyžadují, aby byly kovové plechy různé tloušťky spojeny navzájem nebo připevněny k jiným materiálům, např. k izolačním vrstvám různého složení. U všech těchto použití je z hlediska zákazníka velmi důležité využití spojovacích prostředků, které jsou odolné vůči korozi, a v některých případech/zemích se dokonce jedná o zákonný požadavek.
(33)
Bimetalové spojovací prostředky jsou vyvinuty speciálně k tomu, aby splňovaly požadavky těchto použití, a to tím, že mají schopnost provrtat se skrze všechny typy povrchů včetně silných kovových plechů (jako spojovací prostředky z uhlíkové oceli), a zároveň jsou odolné vůči korozi (jako spojovací prostředky z korozivzdorné oceli).
(34)
Jediný spolupracující výrobce v Unii tvrdil, že stejného výsledku, totiž vzájemného spojení různých povrchů, může být dosaženo jak pomocí bimetalových spojovacích prostředků, tak pomocí spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Podle této společnosti je jediným rozdílem způsob aplikace šroubu, totiž za použití předvrtání či bez něj. Předvrtání znamená, že jako první krok se vyvrtají otvory, a to pomocí vrtáků, které se liší podle materiálu. Potom se v rámci samostatného kroku našroubují šrouby. Předvrtání je nezbytné při použití spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v kombinaci s kovovými plechy. Z tohoto důvodu se uvedená společnost domnívá, že volba mezi spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli a bimetalovými spojovacími prostředky je pouhým ekonomickým rozhodnutím spočívajícím ve volbě mezi vyššími mzdovými náklady a vyššími materiálovými náklady.
(35)
Šetření však odhalilo, že v praxi je metoda předvrtání nejen náročná s ohledem na čas a na práci, ale u některých použití (zejména u okapnic oken) není vůbec proveditelná. Důvodem je to, že tato metoda by vyžadovala předvrtání tří nebo dokonce více různých povrchů, a to u každého jiným druhem vrtáku, a následně jejich dokonalé sladění, aby bylo možné vložit spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli. Proto se v tomto případě místo bimetalových spojovacích prostředků používají spojovací prostředky pouze z uhlíkové oceli než z korozivzdorné oceli. Řešení, při němž se použijí spojovací prostředky pouze z uhlíkové oceli, nesplňuje požadavky na odolnost vůči korozi.
(36)
Kromě toho v případě tlustších kovových povrchů nebudou po předvrtání aplikované spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli moci vytvořit své vlastní vnitřní závity a v důsledku toho bude odolnost v tahu menší než v případě bimetalových spojovacích prostředků (nebo spojovacích prostředků z uhlíkové oceli).
(37)
Na základě výše uvedených skutečností by tvrzení zmíněné v 34. bodě odůvodnění mělo být odmítnuto.
(38)
Lze vyvodit závěr, že zjištěné rozdíly ve fyzikálních, chemických a technických vlastnostech ovlivňují koncové užití bimetalových spojovacích prostředků. Na rozdíl od spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli plní bimetalové spojovací prostředky spíše specifické funkce a jejich použití je omezeno na přesně vymezené tržní segmenty, jako jsou venkovní kovové konstrukce, okapnice u oken a některé interiérové upevňovací prostředky v chemicky agresivních prostředích.
Rozdíly ve výrobním procesu, nákladech a cenách
(39)
Z šetření vyplývá, že výrobní proces bimetalových spojovacích prostředků se podstatně liší od výrobního procesu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, neboť zahrnuje řadu dalších výrobních kroků, jiné mechanické zařízení a know-how. Zejména svařování a indukční ohřev lze považovat za nákladné, jedinečné a technologicky citlivé výrobní kroky, které se týkají pouze bimetalových spojovacích prostředků.
(40)
Bylo rovněž potvrzeno, že tyto rozdíly ve výrobním procesu mají za následek výrazně vyšší výrobní náklady a ceny bimetalových spojovacích prostředků. Rozdíl ve výrobních nákladech u podobného typu bimetalových spojovacích prostředků a spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli se může pohybovat mezi 40 % až 150 % v závislosti na výrobní metodě a druhu/délce spojovacího prostředku, přičemž cenové rozdíly mohou překročit i 400 %.
(41)
Značný rozdíl mezi cenami (a náklady) mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli má za následek, že bimetalové spojovací prostředky nebudou používány tam, kde mohou být používány spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli se stejným výsledkem, zejména při upevnění povrchů jiných než ze tlustých kovů. To podporuje závěr uvedený v 38. bodě odůvodnění, že spotřebitelé si jsou dobře vědomi rozdílů mezi těmito dvěma druhy spojovacích prostředků a vnímají je jako odlišné výrobky.
D. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ROZSAHU DEFINICE VÝROBKU
(42)
Výše uvedená zjištění ukazují, že bimetalové spojovací prostředky mají odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti ve srovnání se spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli a že tyto rozdíly jsou relevantní pro koncové užití bimetalových spojovacích prostředků a vnímání trhu s nimi.
(43)
Zaměnitelnost mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli je spíše omezená, protože ve většině případů spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli nelze použít se stejnými výsledky jako bimetalové spojovací prostředky. Kromě toho zaměnitelnosti mezi spojovacími prostředky a jejich částmi z korozivzdorné oceli a bimetalovými spojovacími prostředky brání podstatný rozdíl v ceně těchto dvou výrobků.
(44)
S ohledem na uvedené rozdíly byl učiněn závěr, že bimetalové spojovací prostředky nespadají do rozsahu definice výrobku v původním šetření a že opatření přijatá na základě původního šetření neměla být na dovoz bimetalových spojovacích prostředků uplatňována. V důsledku toho je třeba rozsah použití opatření objasnit se zpětným účinkem pomocí změn nařízení (ES) č. 1890/2005, prováděcího nařízení (EU) č. 2/2012 a prováděcího nařízení (EU) č. 205/2013.
E. PŘEZKUM PRO NOVÉ VÝVOZCE
(45)
Podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení by v nařízení o přezkumu před pozbytím platnosti měla být stanovena možnost žádat o přezkum pro nové vývozce.
F. ZPĚTNÁ PŮSOBNOST
(46)
Jelikož současné přezkumné šetření je omezeno na upřesnění rozsahu definice výrobku a jelikož se na bimetalové spojovací prostředky neměla vztahovat původní opatření, považuje se za vhodné, aby se zjištění uplatňovalo se zpětným účinkem ode dne vstupu původního nařízení v platnost, včetně veškerého dovozu, na který se vztahují prozatímní cla mezi 22. květnem 2005 a 19. listopadem 2005, aby se zabránilo jakémukoli následnému poškození dovozců uvedeného výrobku.
(47)
V oznámení o zahájení přezkumu byly zúčastněné strany výslovně vyzvány, aby se vyjádřily k možné zpětné působnosti závěrů. Dva dovozci vyjádřili zpětné působnosti svou podporu a žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila se zpětnou působností výsledků přezkumu nesouhlas.
(48)
V důsledku toho prozatímní cla vybraná s konečnou platností a konečná antidumpingová cla zaplacená z dovozu bimetalových spojovacích prostředků do Unie podle nařízení (ES) č. 1890/2005, jakož i konečná antidumpingová cla zaplacená z dovozu bimetalových spojovacích prostředků do Unie podle prováděcího nařízení (EU) č. 2/2012, jež byla rozšířena prováděcím nařízením (EU) č. 205/2013 na dovoz některých spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli zasílaných z Filipín, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Filipín či nikoli, by měla být vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s příslušnými celními předpisy.
(49)
Tímto přezkumem není dotčeno datum, k němuž pozbude platnosti nařízení (EU) č. 2/2012 podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(50)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
G. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(51)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání stanovisek v návaznosti na poskytnutí závěrečných informací. Nebyly předloženy žádné informace ani stanoviska,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 1890/2005 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v současnosti kódů KN 7318 12 10, ex 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu.
Na bimetalové spojovací prostředky definované takto: bimetalové samovrtné šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a hrotem a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyvrtal vlastní vodicí díru a vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; a bimetalové samořezné (závitořezné) šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; v obou případech v současnosti kódu KN ex 7318 14 10, se konečné antidumpingové clo nevztahuje.“
Článek 2
V prováděcím nařízení (EU) č. 2/2012 se článek 1 mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v současnosti kódů KN 7318 12 10, ex 7318 14 10 (kódy TARIC ode dne následujícího po vyhlášení prováděcího nařízení Komise (EU) č. 830/2014 (8): 7318141051, 7318141059, 7318141081 a 7318141089), 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
Na bimetalové spojovací prostředky definované takto: bimetalové samovrtné šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a hrotem a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyvrtal vlastní vodicí díru a vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; a bimetalové samořezné (závitořezné) šrouby s dříkem a hlavou z korozivzdorné oceli a vodicími závity z uhlíkové oceli, jež jsou spojeny svarem, umožňující, aby si šroub vyřezal vlastní závit do tvrdých kovů; v obou případech v současnosti kódu KN ex 7318 14 10, se konečné antidumpingové clo nevztahuje.
(8) Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 830/2014 ze dne 30. července 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1890/2005, prováděcí nařízení Rady (EU) č. 2/2012 a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 205/2013, pokud jde o oblast působnosti stávajících antidumpingových opatření týkajících se spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli a pokud jde o žádosti o přezkum pro nové vývozce, a kterým se stanoví možnost vrácení nebo prominutí cla v některých případech (Úř. věst. L 226, 31.7.2014, s. 16).“" 						
b)
doplňuje se odstavec 4, který zní:
„4. Pokud kterýkoli vyvážející výrobce na Tchaj-wanu poskytne Komisi dostatečné důkazy, že:
a)
v průběhu období šetření (od 1. července 2003 do 30. června 2004) nevyvezl do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným z vývozců nebo výrobců na Tchaj-wanu, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství do Unie,
příloha může být změněna přidáním nového vyvážejícího výrobce do seznamu spolupracujících společností nezařazených do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 15,8 %.“
Článek 3
V článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 205/2013 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Konečné antidumpingové clo použitelné na ‚všechny ostatní společnosti‘ z ČLR uložené čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 2/2012 pozměněném článkem 2 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 830/2014 (9) z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky se rozšiřuje na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli zasílaných z Filipín, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Filipín či nikoli, v současnosti kódů KN ex 7318 12 10, ex 7318 14 10, ex 7318 15 30, ex 7318 15 51, ex 7318 15 61 a ex 7318 15 70 (kódy TARIC 7318121011, 7318121091, 7318141051, 7318141081, 7318153011, 7318153061, 7318153081, 7318155111, 7318155161, 7318155181, 7318156111, 7318156161, 7318156181, 7318157011, 7318157061 a 7318157081), s výjimkou výrobků vyrobených níže uvedenými společnostmi:
Společnost
Doplňkový kód Taric
Multi-Tek Fasteners Inc, Clark Freeport Zone, Pampanga, Filipíny
B355
Rosario Fasteners Corporation, Cavite Economic Area, Filipíny
B356
Článek 4
V případě zboží, na které se nevztahují opatření podle čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 1890/2005 a čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 2/2012 rozšířená prováděcím nařízením (EU) č. 205/2013 a pozměněná tímto nařízením, se vrátí nebo promine konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle čl. 1 odst. 1 a článku 2 nařízení (ES) č. 1890/2005 a čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 2/2012 rozšířené prováděcím nařízením (EU) č. 205/2013 před změnou tímto nařízením.
O vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními předpisy. V případě, že lhůty stanovené v čl. 236 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (10) uplynuly před dnem vyhlášení nařízení nebo v den tohoto vyhlášení, nebo pokud uplynou během šesti měsíců po tomto dni, se tyto lhůty prodlužují tak, aby uplynuly šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se zpětně ode dne 20. listopadu 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2014
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 830/2014 DE LA COMISIÓN
de 30 de julio de 2014
por el que se modifican el Reglamento (CE) no 1890/2005 del Consejo, el Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012 del Consejo y el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013 del Consejo en lo que se refiere a la definición del producto objeto de las medidas antidumping en vigor aplicables a las sujeciones de acero inoxidable y sus partes, y a las solicitudes de reconsideración para nuevos exportadores, y por el que se prevé la posibilidad de devolución o condonación de derechos en determinados casos
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 11, apartados 3, 5 y 6,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Medidas en vigor
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 1890/2005 del Consejo (2) («el Reglamento original»), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo («las medidas originales») sobre las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes («SAI») originarias de la República Popular China («RPC»), Indonesia, Taiwán, Tailandia y Vietnam.
(2)
Tras una reconsideración por expiración («la reconsideración por expiración») basada en el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1225/2009 («el Reglamento de base»), que se limitó a las medidas aplicadas a las importaciones procedentes de la RPC y Taiwán, las medidas originales que oscilaban entre el 11,4 % y el 27,4 % para la RPC y entre el 8,8 % y el 23,6 % para Taiwán se prorrogaron mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012 del Consejo (3) («Reglamento de reconsideración por expiración»).
(3)
Tras una investigación antielusión basada en el artículo 13, apartado 3, del Reglamento de base («la investigación antielusión»), el derecho antidumping definitivo aplicable a «todas las demás empresas» de la RPC se amplió a las importaciones de SAI procedentes de Filipinas, declaradas originarias de Filipinas o no, mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013 del Consejo (4).
2. Inicio de una reconsideración provisional
(4)
Un productor exportador taiwanés, Sheh Kai Precision Co., Ltd («el solicitante»), presentó una solicitud de reconsideración provisional parcial con arreglo al artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base. El solicitante pidió que se excluyeran determinados tipos de sujeciones, a saber, las sujeciones bimetálicas («SBM»), del ámbito de aplicación de las medidas actuales debido a sus presuntas características físicas, químicas y técnicas diferentes.
(5)
Tras determinar que había suficientes pruebas para iniciar una reconsideración provisional parcial, y después de consultar al Comité Consultivo, el 6 de junio de 2013, la Comisión Europea («la Comisión») anunció mediante un anuncio («el anuncio de inicio») publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (5) el inicio de una reconsideración provisional parcial de las medidas antidumping aplicables a las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes, originarias de la RPC y Taiwán (6).
(6)
La reconsideración actual se limita al examen de la definición del producto para aclarar si determinados tipos de tornillos inoxidables, en particular las SBM, entran dentro del ámbito de aplicación de las medidas originales, prolongadas o ampliadas.
3. Partes afectadas por la investigación
(7)
La Comisión comunicó el inicio de la reconsideración a los productores de la Unión conocidos y a sus asociaciones, a los importadores y usuarios, a los representantes de los países exportadores y a todos los productores conocidos de la RPC y Taiwán.
(8)
La Comisión solicitó información a todas las partes mencionadas anteriormente y a las demás partes que se habían dado a conocer en el plazo establecido en el anuncio de inicio. La Comisión dio también a las partes interesadas la oportunidad de presentar sus opiniones por escrito y de solicitar una audiencia.
(9)
Trece productores exportadores taiwaneses, un productor exportador chino, un productor de la Unión, siete importadores y un usuario presentaron su respuesta al cuestionario.
(10)
Además, la asociación que representa a los productores de la Unión (denunciantes en la investigación original y en la reconsideración por expiración) confirmó que ninguna de las empresas de la Unión produce SBM y que, por lo tanto, no opinan sobre las características de las SBM.
(11)
Ninguna de las otras seis asociaciones de productores europeos conocidas de la investigación original presentó ninguna información.
(12)
No se solicitaron audiencias durante la investigación.
4. Inspecciones in situ
(13)
La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria. Se realizaron inspecciones in situ en los locales de las empresas siguientes:
Productor de la Unión
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Alemania
Importador de la Unión
-
Till and Whitehead Ltd, Cheltenham, Reino Unido
Productores exportadores de Taiwán
-
Sheh Kai Precision Co., Ltd, Kaohsiung, Taiwán
-
Metalink Precision Industries Co., Ltd, Kaohsiung, Taiwán
-
Sun Through Industrial Co., Ltd, Hemei Township, Taiwán
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO OBJETO DE RECONSIDERACIÓN
(14)
El producto afectado, definido en el artículo 1, apartado 1, del Reglamento de reconsideración por expiración son determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes, actualmente clasificadas con los códigos NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 y 7318 15 70, originarias de la RPC y de Taiwán.
(15)
En la solicitud de reconsideración, el solicitante pidió que se excluyeran determinadas sujeciones de acero inoxidable del ámbito de aplicación de la actual medida antidumping. El producto cuya exclusión se pide en la solicitud de reconsideración fue definido por el solicitante como «tornillos autorroscantes y autotaladrantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta de acero al carbono, que permite que el tornillo autotaladre un orificio guía y abra su propia rosca en el acero duro, clasificados actualmente en el código NC ex 7318 14 10».
(16)
Uno de los importadores que cooperaron alegó que la Comisión no debería haber distinguido entre SBM y SAI, sino entre sujeciones autotaladrantes y autorroscantes a fin de excluir las sujeciones autotaladrantes de la definición del producto objeto de las medidas antidumping, independientemente de que sean SBM o SAI.
(17)
El objetivo de la presente reconsideración indicado en la solicitud presentada por el solicitante e indicado específicamente en el punto 4, párrafo primero, del anuncio de inicio es examinar si deben excluirse precisamente los tornillos autorroscantes y autotaladrantes de la definición de los productos que son actualmente objeto de las medidas antidumping. Por tanto, la alegación debe rechazarse.
(18)
Al mismo tiempo, la Comisión tuvo en cuenta las diferencias ente las sujeciones autotaladrantes y autorroscantes. Esto se refleja en la modificación de la definición facilitada por el solicitante y citada en el considerando 15, tal como se indica en el considerando 19.
(19)
A los efectos de la presente reconsideración los «SBM» deben definirse como: tornillos autotaladrantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo autotaladre un orificio guía y abra su propia rosca en el acero duro; y tornillos autorroscantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo abra su propia rosca en el acero duro; clasificados ambos actualmente en el código NC ex 7318 14 10.
(20)
Las SBM son un producto relativamente nuevo que se desarrolló para combinar en una sujeción las características más importantes de las sujeciones de acero inoxidable y de acero al carbono, a saber, la dureza del acero al carbono y la resistencia a la corrosión del acero inoxidable. Las SBM se producen soldando una parte de acero al carbono y una parte de acero inoxidable para obtener como resultado una sujeción autotaladrante y/o autorroscante que tiene una punta y roscas conductoras (en el caso de las sujeciones autorroscantes solo roscas conductoras porque no hay punta) hechas de acero al carbono, mientras que el vástago con otras roscas y la cabeza son de acero inoxidable.
(21)
Tales SBM pueden atravesar hojas de metal con un espesor máximo de 25 mm sin necesidad de taladrado previo, mientras que las SAI solo pueden atravesar hojas metálicas con un espesor máximo de 3 mm. Al mismo tiempo, las SBM mantienen su resistencia a la corrosión y son, por lo tanto, adecuadas para aplicaciones al aire libre, como ventanas y tejados, y entornos químicamente agresivos, como piscinas y determinadas fábricas.
C. CONCLUSIONES DE LA INVESTIGACIÓN
Metodología
(22)
Tanto durante la investigación original como durante la investigación de reconsideración por expiración las SBM no se distinguieron de las SAI, es decir, solo se recopiló información sobre los diferentes tipos de acero inoxidable utilizados como materia prima para las sujeciones, pero no sobre las sujeciones que contienen como materia prima tanto acero inoxidable como acero al carbono.
(23)
Después de la comunicación definitiva de la reconsideración por expiración, una parte interesada alegó que las sujeciones bimetálicas no deben incluirse en la definición del producto debido a las grandes diferencias existentes con respecto a las sujeciones de acero inoxidable en términos de precios de venta unitarios, coste de producción, características físicas y técnicas básicas (su materia prima), así como de aplicaciones (7). Sin embargo, tal como se explicó en el considerando 21 del Reglamento de reconsideración por expiración, la definición del producto no puede modificarse en el contexto de una reconsideración por expiración.
(24)
A fin de evaluar si las SBM están cubiertas por las medidas originales, se examinó si las SBM y las SAI comparten las mismas características físicas, químicas y técnicas y usos finales. A este respecto, se evaluó también la intercambiabilidad y la competencia entre los dos tipos de sujeciones.
Características físicas, químicas y técnicas básicas
Características físicas
(25)
La principal diferencia física entre las SBM y las SAI es que las SBM están hechas de dos tipos de acero diferentes soldados entre sí, mientras que las SAI estándar están cortadas y moldeadas a partir de alambre de acero inoxidable simple. En el caso de las SBM entre tres y cuatro roscas conductoras y la punta para taladro son de acero al carbono, mientras que la cabeza y el vástago son de acero inoxidable.
(26)
A no ser que se aplique un revestimiento especial, la parte de acero inoxidable y la parte de acero al carbono de las SBM pueden distinguirse visualmente. Hay que señalar que en la mayoría de los casos las sujeciones se someten a un proceso de revestimiento que aumenta aún más su resistencia a la corrosión y, por lo tanto, las SAI y las SBM podrían no ser distinguibles a simple vista.
(27)
Sin embargo, las SBM tienen propiedades magnéticas en su parte de acero al carbono, una característica importante utilizada para distinguirlas de las SAI.
Características técnicas
(28)
Las SBM son capaces de taladrar y roscar hojas de metal duras y espesas debido a su componente de acero al carbono. Las SAI no tienen esta capacidad debido a las características del acero inoxidable.
Características químicas
(29)
Debido a su contenido de acero al carbono, la composición del elemento químico de las SBM es diferente en comparación con las SAI, que constan solamente de acero inoxidable.
Conclusión
(30)
Sobre la base de lo anterior, se concluye que, aunque las SBM pueden parecer físicamente similares a las SAI (cuando están revestidas), tienen características físicas, técnicas y químicas diferentes de las de las SAI.
Uso final e intercambiabilidad
(31)
La Comisión evaluó si las diferencias identificadas en las características físicas, químicas y técnicas se traducían en un uso final y una percepción del mercado diferentes de las SBM y las SAI.
(32)
Se estableció que las SBM se utilizan sobre todo en tejados metálicos al aire libre, revestimientos metálicos, aplicaciones de revestimiento de ventanas y elementos de fijación de interior en entornos químicamente agresivos como piscinas y determinadas fábricas. Todas estas aplicaciones requieren normalmente la fijación de hojas de metal de varios espesores entre ellas o con otros materiales, como capas aislantes de diversas composiciones. En todas estas aplicaciones es muy importante, desde la perspectiva del cliente, usar sujeciones resistentes a la corrosión, y en algunos casos o países es incluso un requisito legal.
(33)
Las SBM se desarrollan específicamente para cumplir los requisitos de dichas aplicaciones haciendo que sean capaces de perforar todo tipo de superficies (como las sujeciones de acero al carbono) y al mismo tiempo resistentes a la corrosión (como las sujeciones de acero inoxidable).
(34)
El único productor de la Unión que cooperó alegó que el mismo resultado, es decir, la sujeción de diferentes superficies entre sí puede alcanzarse tanto con SBM como con SAI. Según esa empresa, la única diferencia está en la manera de insertar el tornillo, es decir, con taladrado previo o sin él. Por taladrado previo se entiende la perforación de agujeros en una fase inicial con taladros que varían en función del material. Los tornillos se insertan después en una fase separada. El taladrado previo es necesario cuando se aplican SAI y están implicadas hojas de metal. Por esa razón, dicha empresa considera que la elección entre SAI y SBM depende simplemente de una decisión económica entre aceptar costes más elevados de mano de obra o de material.
(35)
Sin embargo, la investigación reveló que, en la práctica, el método de taladrado previo no solo requiere mucha mano de obra y mucho tiempo, sino que en determinadas aplicaciones (en particular en el revestimiento de ventanas) es incluso no factible. La razón está en que este método requeriría el taladrado previo de tres o incluso más superficies, cada una con un tipo diferente de taladro, que después hay que alinear perfectamente entre sí para insertar la SAI. En consecuencia, en tales casos se utilizan sujeciones de acero al carbono puro como alternativa a las SBM, en lugar de SAI puro. La solución de las sujeciones de acero al carbono puro no cumple el requisito de resistencia anticorrosión.
(36)
Además, cuando se realiza el taladrado previo, en el caso de superficies de metal más espesas, la SAI insertada no será capaz de formar sus propias roscas interiores y como resultado la fuerza de tracción será inferior que en el caso de la SBM (o la sujeción de acero al carbono).
(37)
A la vista de lo que antecede, debe rechazarse la alegación expuesta en el considerando 34.
(38)
Se concluye que las diferencias identificadas en las características físicas, técnicas y químicas tienen un impacto en el uso final de las SBM. Al contrario que las SAI, las SBM cumplen funciones más bien específicas y su uso se limita a segmentos de mercado bien definidos, como las construcciones metálicas al aire libre, el revestimiento de ventanas y determinados elementos de fijación de interior en entornos químicamente agresivos.
Diferencias en el proceso de producción, los costes y los precios
(39)
La investigación reveló que el proceso de producción de SBM difiere significativamente del de producción de SAI porque implica una serie de fases de producción adicionales, otra maquinaria y conocimientos técnicos. Especialmente la soldadura y el calentamiento por inducción pueden considerarse fases de producción costosas, únicas y tecnológicamente sensibles que solo son pertinentes para las SBM.
(40)
También se confirmó que estas diferencias en los procesos de producción hacen que los costes de fabricación y precios de las SBM sean significativamente más altos. La diferencia de coste de fabricación de un tipo similar de SBM y SAI puede variar entre el 40 % y el 150 % en función del método de producción y el tipo o la longitud de la sujeción, mientras que las diferencias de precio pueden rebasar incluso el 400 %.
(41)
La diferencia considerable de precios (y costes) entre las SBM y las SAI implica que no se utilizarán SBM cuando puedan utilizarse SAI con el mismo resultado, en particular en la sujeción de superficies que no son de metal espeso. Esto respalda la conclusión del considerando 38 de que los consumidores son muy conscientes de las diferencias entre estos dos tipos de sujeciones y las perciben como productos diferentes.
D. CONCLUSIÓN SOBRE LA DEFINICIÓN DEL PRODUCTO
(42)
Las conclusiones anteriores muestran que las SBM tienen características físicas, químicas y técnicas diferentes de las de las SAI y que estas diferencias son pertinentes para el uso final y la percepción del mercado de las SBM.
(43)
La intercambiabilidad entre las SBM y las SAI es más bien limitada porque en la mayoría de los casos las SAI no pueden usarse con el mismo resultado que las SBM. A falta de SBM, los usuarios recurrirían más bien a sujeciones de acero al carbono. Además, la intercambiabilidad entre las SAI y las SBM se ve dificultada por la diferencia sustancial de precio de los dos productos.
(44)
En vista de las diferencias mencionadas, se concluye que las SBM no entran dentro de la definición del producto objeto de la investigación original y que las medidas impuestas en esa investigación original no deberían haberse aplicado a las importaciones de SBM. Por consiguiente, debe clarificarse, con efecto retroactivo, el ámbito de aplicación de las medidas mediante modificaciones del Reglamento (CE) no 1890/2005, el Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012 y el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013.
E. RECONSIDERACIÓN PARA NUEVOS EXPORTADORES
(45)
Con arreglo al artículo 11, apartado 4, del Reglamento de base, en el Reglamento de reconsideración debe preverse la consideración de las solicitudes de reconsideración para nuevos exportadores.
F. APLICACIÓN RETROACTIVA
(46)
Dado que la presente investigación de reconsideración estaba limitada a la clarificación de la definición del producto y que las SBM no debían haber estado cubiertas por las medidas originales, a fin de evitar cualquier perjuicio consiguiente a los importadores del producto se considera apropiado que la conclusión se aplique con efecto retroactivo a partir de la entrada en vigor del Reglamento original, incluidas todas las importaciones sujetas a derechos provisionales entre el 22 de mayo y el 19 de noviembre de 2005.
(47)
En el anuncio de inicio se invitó explícitamente a las partes interesadas a que expresaran su opinión sobre un posible efecto retroactivo de las conclusiones. Dos importadores expresaron su apoyo a la aplicación retroactiva y ninguna de las partes interesadas manifestó su oposición a la aplicación retroactiva de los resultados de la reconsideración
(48)
Por consiguiente, los derechos provisionales percibidos definitivamente y los derechos antidumping definitivos pagados por las importaciones de SBM en la Unión con arreglo al Reglamento (CE) no 1890/2005, así como los derechos antidumping definitivos pagados por la importación de SBM en la Unión con arreglo al Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012, ampliado mediante el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013 a las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable procedentes de Filipinas, declaradas originarias de Filipinas o no, deben devolverse o condonarse. Las solicitudes de devolución o condonación se presentarán a las autoridades aduaneras nacionales con arreglo a la legislación aduanera aplicable.
(49)
Esta reconsideración no repercute en la fecha de expiración del Reglamento (UE) no 2/2012, de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base.
(50)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité creado en virtud del artículo 15, apartado 1, del Reglamento de base.
G. COMUNICACIÓN DE LA INFORMACIÓN
(51)
Se informó a todas las partes interesadas de los hechos y las consideraciones esenciales en las que se habían basado las conclusiones anteriormente expuestas y se las invitó a presentar sus observaciones. Además, se les concedió un plazo para formular observaciones tras comunicárseles dicha información. No se recibieron observaciones.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
En el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1890/2005, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes, clasificadas actualmente en los códigos NC 7318 12 10, ex 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 y 7318 15 70, originarias de la República Popular China, Indonesia, Taiwán, Tailandia y Vietnam.
Las sujeciones bimetálicas, definidas como: tornillos autotaladrantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo autotaladre un orificio guía y abra su propia rosca en el acero duro; y tornillos autorroscantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo abra su propia rosca en el acero duro, clasificados actualmente en el código NC ex 7318 14 10, no estarán cubiertas por el derecho antidumping definitivo.».
Artículo 2
El artículo 1 del Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012 queda modificado como sigue:
a)
el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes, clasificadas actualmente en los códigos NC 7318 12 10, ex 7318 14 10 [códigos TARIC a partir del día siguiente al de la publicación del Reglamento de Ejecución (UE) no 830/2014 de la Comisión (8): 7318141051, 7318141059, 7318141081 y 7318141089], 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 y 7318 15 70, originarias de la República Popular China y de Taiwán.
Las sujeciones bimetálicas, definidas como: tornillos autotaladrantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo autotaladre un orificio guía y abra su propia rosca en el acero duro; y tornillos autorroscantes bimetálicos con cabeza y vástago de acero inoxidable y una punta y roscas conductoras de acero al carbono, soldados entre sí, que permiten que el tornillo abra su propia rosca en el acero duro, clasificados actualmente en el código NC ex 7318 14 10, no estarán cubiertas por el derecho antidumping definitivo.
(8) Reglamento de Ejecución (UE) no 830/2014 de la Comisión, de 30 de julio de 2014, por el que se modifican el Reglamento (CE) no 1890/2005 del Consejo, el Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012 del Consejo y el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013 del Consejo en lo que se refiere a la definición del producto objeto de las medidas antidumping en vigor aplicables a las sujeciones de acero inoxidable y sus partes, y a las solicitudes de reconsideración para nuevos exportadores, y se prevé la posibilidad de devolución o condonación de derechos en determinados casos (DO L 226 de 31.7.2014, p. 16).»;" 						
b)
se añade el apartado 4 siguiente:
«4. En el caso de que un productor exportador de Taiwán aporte pruebas suficientes a la Comisión de que:
a)
no exportó a la Unión el producto descrito en el artículo 1, apartado 1, durante el período de investigación (del 1 de julio de 2003 al 30 de junio de 2004);
b)
no está vinculado a ninguno de los exportadores o productores taiwaneses que están sujetos a las medidas impuestas por el presente Reglamento, y
c)
ha exportado realmente a la Unión el producto afectado después del período de investigación, o ha suscrito una obligación contractual irrevocable para exportar una cantidad significativa a la Unión,
el anexo podrá modificarse añadiendo el nuevo productor exportador a la lista de empresas que cooperaron no incluidas en la muestra y, en consecuencia, sujetas al tipo de derecho medio ponderado del 15,8 %.».
Artículo 3
En el artículo 1 del Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. El derecho antidumping definitivo aplicable a “todas las demás empresas” de la República Popular China, aplicado en virtud del artículo 1, apartado 2, del Reglamento (UE) no 2/2012, modificado por el artículo 2 del Reglamento de Ejecución (UE) no 830/2014 de la Comisión (9), a las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes originarias de la República Popular China, queda ampliado a las importaciones de determinadas sujeciones de acero inoxidable y sus partes procedentes de Filipinas, declaradas originarias de Filipinas o no, clasificadas actualmente en los códigos NC ex 7318 12 10, ex 7318 14 10, ex 7318 15 30, ex 7318 15 51, ex 7318 15 61 y ex 7318 15 70 (códigos TARIC 7318121011, 7318121091, 7318141051, 7318141081, 7318153011, 7318153061, 7318153081, 7318155111, 7318155161, 7318155181, 7318156111, 7318156161, 7318156181, 7318157011, 7318157061 y 7318157081), a excepción de las producidas por las empresas que se enumeran a continuación:
Empresa
Código TARIC adicional
Multi-Tek Fasteners Inc., Clark Freeport Zone, Pampanga, Filipinas
B355
Rosario Fasteners Corporation, Cavite Economic Area, Filipinas
B356
Artículo 4
Con respecto a los productos no cubiertos por el artículo 1, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1890/2005 y el artículo 1, apartado 1, del Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012, ampliado por el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013 y modificado por el presente Reglamento, se devolverán o condonarán los derechos antidumping definitivos pagados o consignados en la contabilidad con arreglo al artículo 1, apartado 1, y el artículo 2 del Reglamento (CE) no 1890/2005 y el artículo 1, apartado 1, del Reglamento de Ejecución (UE) no 2/2012, ampliado por el Reglamento de Ejecución (UE) no 205/2013, antes de la modificación del presente Reglamento.
Las solicitudes de devolución y condonación se presentarán a las autoridades aduaneras nacionales con arreglo a la legislación aduanera aplicable. En aquellos casos en que los plazos previstos en el artículo 236, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo (10) hayan expirado en la fecha de publicación del presente Reglamento o antes de la misma, o si expiran dentro de los seis meses posteriores a dicha fecha, tales plazos quedan prorrogados para que expiren seis meses después de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
Artículo 5
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará con efecto retroactivo a partir del 20 de noviembre de 2005.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de julio de 2014.