PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Singapuru pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/753/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru zajišťují, že ústřední protistrany, které jsou usazeny a mají povolení v Singapuru, nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Singapuru. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že mezi právně závaznými požadavky, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany v Singapuru, a právně závaznými požadavky pro ústřední protistrany podle nařízení (EU) č. 648/2012, existuje řada rozdílů. Toto rozhodnutí se však neopírá jen o srovnávací analýzu právně závazných požadavků, které se vztahují na ústřední protistrany v Singapuru, ale také o posouzení účinku těchto požadavků a jejich vhodnosti z hlediska zmírňování rizik, kterým mohou být členové clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vystaveni, způsobem, jenž může být považován za rovnocenný s účinkem požadavků stanovených v nařízení (EU) č. 648/2012. Mělo by se proto přihlédnout zejména k tomu, že clearingové činnosti vykonávané na finančních trzích, které jsou menší než finanční trh Unie, jsou spojeny s podstatně nižším rizikem.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Singapuru na ústřední protistrany v něm povolené patří kapitola 289 zákona Securities and Futures Act (dále jen „zákon SFA“) a předpisy Securities and Futures (Clearing Facilities) Regulations 2013 (dále jen „předpisy SFA“). Cílem zákona SFA je podporovat bezpečné a účinné zúčtovací systémy a snižovat systémové riziko. Předpisy SFA rozpracovávají a provádějí požadavky zákona SFA. Zákon SFA zavádí režim vydávání povolení pro všechny systémově významné zúčtovací systémy vykonávající úlohu ústředních protistran, které musí od centrální banky Singapuru (Monetary Authority of Singapore, MAS) získat povolení působit jako schválená clearingová centra (Approved Clearing Houses, ACH). Ostatní zúčtovací systémy, včetně zahraničních ústředních protistran, MAS povoluje jako uznaná clearingová centra (Recognised Clearing Houses, RCH).
(7)
V lednu 2013 vydala MAS také publikaci Monograph on Supervision of Financial Market Infrastructures (dále jen „monografie“), ve které stanoví normy pro ústřední protistrany při uplatňování zásad pro infrastrukturu finančních trhů (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), jež v dubnu 2012 vydal Výbor pro platební a vypořádací systémy (2) (CPSS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO). V monografii jsou zejména vysvětleny požadavky MAS na to, jak mají ACH dodržovat povinnosti vyplývající ze zákona SFA, a MAS tuto monografii zohledňuje při hodnocení dodržování zákona SFA ze strany ACH.
(8)
Chtějí-li zúčtovací centra získat povolení působit jako ACH, musí splňovat zvláštní požadavky stanovené v zákoně SFA a nařízeních SFA. MAS může pro účely povolení ACH stanovit podmínky nebo omezení a kdykoli může jakoukoli podmínku nebo omezení, které stanovila, doplnit, pozměnit nebo zrušit. ACH musí provozovat zúčtovací systémy bezpečným a účinným způsobem a musí obezřetně řídit rizika spojená s jejich obchodní činností a operacemi. Rovněž musí disponovat dostatečnými finančními, lidskými a systémovými zdroji.
(9)
Zákon SFA kromě toho ACH ukládá, aby přijala vlastní vnitřní pravidla a postupy zajišťující řádný a účinný provoz zúčtovacího systému a řádnou regulaci a dohled nad jeho členy. Vnitřní pravidla a postupy ACH musí obsahovat konkrétní prvky předepsané MAS, včetně požadavků týkajících se rizik spojených s provozováním zúčtovacích systémů, řešení případů selhání a kritéria a podmínky, které musí jejich členové splňovat. V tomto ohledu se monografie provádí do vnitřních pravidel a postupů ACH. Vnitřní pravidla a postupy ACH, jakož i veškeré jejich změny, musejí být ještě před jejich zavedením předloženy MAS. MAS může zamítnout, pozměnit nebo doplnit vnitřní pravidla a postupy nebo část navrhovaných změn. Kromě toho se podle předpisů SFA výslovně vyžaduje, aby MAS předem schválila každou změnu v systémech řízení rizik ACH, včetně změny druhu přijímaného kolaterálu, uznávané metodiky pro ocenění kolaterálu a stanovení marží pro řízení expozice ACH vůči riziku jeho účastníků, jakož i velikosti finančních zdrojů, které jsou k dispozici na krytí selhání jeho členů (kromě marží držených u ACH). V zákoně SFA se stanoví pokuty v případě, že ACH změní vnitřní pravidla a postupy způsobem, který již není v souladu s požadavky stanovenými MAS. Vnitřní pravidla a postupy ACH jsou proto podle zákona SFA pro ACH závazné.
(10)
Právně závazné požadavky Singapuru mají dvoustupňovou strukturu. Hlavní požadavky pro ACH zakotvené v zákoně SFA a předpisech SFA („základní pravidla“) stanoví jednotné normy, které musí ACH dodržovat, aby získala povolení poskytovat clearingové služby v Singapuru. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků v Singapuru. Za účelem prokázání souladu se základními pravidly musejí ACH předložit svá vnitřní pravidla a postupy MAS ještě před tím, než je začnou uplatňovat, a MAS je může zamítnout, pozměnit nebo doplnit. Tato vnitřní pravidla a postupy tvoří druhý stupeň právně závazných požadavků Singapuru a v souladu s monografií musí poskytovat podrobné informace o tom, jak ACH žádající o povolení splňuje uvedené jednotné normy. Kromě toho vnitřní pravidla a postupy ACH obsahují další ustanovení, která doplňují základní pravidla.
(11)
Posouzení rovnocennosti právních předpisů a předpisů o dohledu, které se vztahují na ACH, by rovněž mělo vzít v úvahu, jaký mají účinek na zmírňování rizika, kterému jsou členové clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vystaveni z důvodu jejich účasti v ACH. Účinek na zmírňování rizika se určuje jak na základě úrovně rizika spojeného s clearingovými činnostmi vykonávanými předmětnou ústřední protistranou, které závisí na velikosti finančního trhu, na němž působí, tak na základě toho, nakolik jsou z hlediska zmírňování rizika vhodné právní předpisy a předpisy o dohledu uplatňované na ústřední protistrany. Za účelem dosažení stejného účinku na zmírňování rizika se musí pro ústřední protistrany vykonávající činnosti na větších finančních trzích, které jsou spojeny s vyšší úrovní rizika, stanovit přísnější požadavky na zmírňování rizika, než je tomu v případě ústředních protistran vykonávajících činnosti na menších finančních trzích, které jsou spojeny s nižší úrovní rizika.
(12)
ACH vykonávají clearingové činnosti na výrazně menších finančních trzích, než jsou finanční trhy, na nichž působí ústřední protistrany usazené v Unii. Celková hodnota transakcí, jejichž clearing byl v Singapuru během posledních tří let proveden, představovala méně než 1 % celkové hodnoty transakcí, jejichž clearing byl proveden v členských státech Unie, které jsou součástí skupiny G10. Proto jsou členové clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii v případě účasti v ACH vystaveny výrazně nižšímu riziku než v případě účasti v ústředních protistranách povolených v Unii.
(13)
Právní předpisy a předpisy o dohledu uplatňované na ACH proto mohou být považovány za rovnocenné, pokud jsou vhodné ke zmírňování uvedené nižší úrovně rizika. Základní pravidla uplatňovaná na ACH spolu s vnitřními pravidly a postupy, kterými se provádí zásady pro infrastrukturu finančního trhu, zmírňují riziko, které je v Singapuru na nižší úrovni, a dosahují rovnocenného účinku na zmírnění rizika jako účinek požadovaný nařízením (EU) č. 648/2012.
(14)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru zajišťují, že ACH, která mají v Singapuru povolení, splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(15)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru pro ústřední protistrany povolené v Singapuru zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(16)
MAS může vydávat všeobecné nebo konkrétní pokyny pro zajištění bezpečného a efektivního fungování ACH, a zejména pro zajištění dodržování povinností či požadavků podle zákona SFA nebo požadavků stanovených MAS, které musí být začleněny do vnitřních pravidel a postupů ACH. Zákon SFA stanoví sankce v případě, že ACH nedodržuje pokyny vydané MAS. Pokud jde o prosazování vnitřních pravidel a postupů ACH, může MAS požádat Nejvyšší soud, aby vydal příkaz požadující, aby ACH splňovala, dodržovala, prosazovala nebo uvedla v účinnost svá vnitřní pravidla a postupy. Konečně MAS může ACH odebrat povolení, např. z důvodu nedodržování požadavků stanovených MAS, podmínek nebo omezení stanovených při vydávání povolení, pokynů vydaných MAS v souladu se zákonem SFA a ustanovení zákona SFA.
(17)
Kromě toho musí ACH na základě předpisů SFA předkládat MAS výroční zprávu o tom, jak v průběhu účetního roku plnilo své povinnosti vyplývající ze zákona SFA. Rovněž musí MAS předkládat podrobnou zprávu o auditu ACH, která musí obsahovat případná zjištění a doporučení auditorů ohledně vnitřních kontrol ACH a všechny případy, kdy ACH nedodrželo ustanovení zákona SFA nebo pokyny vydané MAS v souladu se zákonem SFA.
(18)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru pro ústřední protistrany povolené v Singapuru zajišťují průběžný účinný dohled a vynucování.
(19)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(20)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou požádat o vydání povolení působit jako RCH (uznané clearingové centrum), které jim umožní poskytovat v Singapuru stejné služby jako ty, k jejichž poskytování mají povolení v třetí zemi.
(21)
MAS před udělením povolení působit jako RCH posoudí, zda je regulační rámec třetí země, ve které je ústřední protistrana povolena, srovnatelný s právními předpisy a předpisy o dohledu uplatňovanými na ústřední protistrany usazené v Singapuru, včetně toho, zda jsou uplatňovány zásady PFMI. Před tím, než je vydáno povolení působit jako RCH, vyžaduje se zavedení mechanismů spolupráce mezi MAS a příslušným zahraničním orgánem dohledu.
(22)
I když se v právním režimu Singapuru struktura postupu uznávání ústředních protistran z třetích zemí liší od postupu stanoveného v nařízení (EU) č. 648/2012, mělo by se i přesto vycházet z faktu, že poskytuje účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran z třetích zemí.
(23)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru pro ACH splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj singapurského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(24)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Singapuru, které se vztahují na schválená clearingová centra (Approved Clearing Houses, ACH) povolená v Singapuru a které tvoří kapitola 289 zákona Securities and Futures Act a předpisy Securities and Futures (Clearing Facilities) Regulations 2013 spolu s doplňující Monograph on Supervision of Financial Market Infrastructures, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 30 de octubre de 2014
sobre la equivalencia del marco regulador de las entidades de contrapartida central de Singapur con los requisitos del Reglamento (UE) no 648/2012 del Parlamento Europeo y del Consejo, relativo a los derivados extrabursátiles, las entidades de contrapartida central y los registros de operaciones
(2014/753/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 648/2012, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 4 de julio de 2012, relativo a los derivados extrabursátiles, las entidades de contrapartida central y los registros de operaciones (1), y, en particular, su artículo 25, apartado 6,
Considerando lo siguiente:
(1)
El procedimiento para el reconocimiento de las entidades de contrapartida central («ECC») establecidas en terceros países mencionadas en el artículo 25 del Reglamento (UE) no 648/2012 tiene por objeto permitir a las ECC establecidas y autorizadas en terceros países cuyas normas de regulación sean equivalentes a las establecidas en dicho Reglamento prestar servicios de compensación a miembros compensadores o plataformas de negociación establecidos en la Unión. Dicho procedimiento de reconocimiento y la decisión de equivalencia prevista en él contribuyen, pues, a la realización del objetivo general del Reglamento (UE) no 648/2012, a saber, reducir el riesgo sistémico potenciando el recurso a ECC sólidas y seguras para la compensación de contratos de derivados extrabursátiles, incluso cuando dichas ECC están establecidas y autorizadas en un tercer país.
(2)
Para que el régimen jurídico de un tercer país se considere equivalente al régimen jurídico de la Unión con respecto a las ECC, el resultado sustancial del marco jurídico y de supervisión aplicable debe ser equivalente al de los requisitos de la Unión por lo que respecta a los objetivos de regulación logrados por ambos. Por tanto, la finalidad de la evaluación de tal equivalencia es comprobar que el marco jurídico y de supervisión de Singapur garantiza que las ECC establecidas y autorizadas en dicho país no exponen a los miembros compensadores y las plataformas de negociación establecidos en la Unión a un nivel de riesgo más elevado que aquel al que quedarían expuestos por las ECC autorizadas en la Unión y que, por consiguiente, no suponen niveles inaceptables de riesgo sistémico en la Unión.
(3)
El 1 de septiembre de 2013, la Comisión recibió el dictamen técnico de la Autoridad Europea de Valores y Mercados (AEVM) sobre el marco jurídico y de supervisión aplicable a las ECC autorizadas en Singapur. En él se señalaban una serie de diferencias entre los requisitos jurídicamente vinculantes aplicables, a nivel nacional, a las ECC en Singapur y los requisitos jurídicamente vinculantes aplicables a las ECC en virtud del Reglamento (UE) no 648/2012. Sin embargo, la presente Decisión no solo se basa en un análisis comparativo de los requisitos jurídicamente vinculantes aplicables a las ECC en Singapur, sino también en una evaluación del resultado de dichos requisitos, y de su adecuación para mitigar, en una forma que se considere equivalente al resultado de los requisitos establecidos en el Reglamento (UE) no 648/2012, los riesgos a los que los miembros compensadores y las plataformas de negociación establecidos en la Unión puedan verse expuestos. En este sentido, debe, en particular, tenerse en cuenta el grado significativamente menor de riesgo inherente a las actividades de compensación realizadas en mercados financieros más pequeños que el mercado financiero de la Unión.
(4)
De conformidad con el artículo 25, apartado 6, del Reglamento (UE) no 648/2012, deben cumplirse tres condiciones para determinar que el marco jurídico y de supervisión de un tercer país con respecto a las ECC autorizadas en él es equivalente al establecido en el citado Reglamento.
(5)
Con arreglo a la primera condición, las ECC autorizadas en un tercer país deben cumplir requisitos jurídicamente vinculantes que sean equivalentes a los requisitos establecidos en el título IV del Reglamento (UE) no 648/2012.
(6)
Los requisitos jurídicamente vinculantes de Singapur aplicables a las ECC autorizadas en dicho país consisten en el capítulo 289 de la Ley de Valores y Futuros (Securities and Futures Act, «SFA») y los Reglamentos (de Servicios de Compensación) de Valores y Futuros de 2013 (Securities and Futures [Clearing Facilities] Regulations, «Reglamentos de la SFA»). La SFA tiene por objeto promover servicios de compensación seguros y eficientes y reducir el riesgo sistémico. Los Reglamentos de la SFA desarrollan e implementan los requisitos de aquella. La SFA introduce un régimen de autorizaciones para todos los servicios de compensación importantes desde el punto de vista sistémico que asumen la función de ECC, que han de ser autorizados por la Autoridad Monetaria de Singapur (Monetary Authority of Singapore, «MAS») como cámaras de compensación aprobadas («CCA»). Otros servicios de compensación, incluidas las ECC extranjeras, son autorizados por la Autoridad Monetaria de Singapur como cámaras de compensación reconocidas («CCR»).
(7)
En enero de 2013, la Autoridad Monetaria de Singapur publicó asimismo una Monografía sobre la Supervisión de las Infraestructuras del Mercado Financiero («la Monografía») que establece las normas aplicables a las ECC en la puesta en práctica de los Principios aplicables a las Infraestructuras del Mercado Financiero («PIMF») dictados en abril de 2012 por el Comité de Sistemas de Pago y Liquidación (2) («CSPL») y la Organización Internacional de Comisiones de Valores («OICV/IOSCO»). En particular, la Monografía explica cómo la Autoridad Monetaria de Singapur espera que las cámaras de compensación aprobadas cumplan con las obligaciones que les corresponden en virtud de la SFA, y es tenida en cuenta por ella al evaluar el cumplimiento de dichas obligaciones por las cámaras.
(8)
Para poder ser autorizadas como CCA, las cámaras de compensación tienen que cumplir los requisitos específicos establecidos en la SFA y en los Reglamentos de la SFA. La Autoridad Monetaria de Singapur puede imponer condiciones o restricciones para la autorización de CCA y añadir, modificar o revocar en cualquier momento cualquiera de las condiciones o restricciones que les hayan sido impuestas. Las cámaras de compensación aprobadas han de operar de forma segura y eficaz los servicios de compensación y deben gestionar con prudencia los riesgos asociados a sus actividades y operaciones. Además, deben disponer de suficientes recursos financieros, humanos y de sistemas.
(9)
Por otra parte, con arreglo a la SFA, las cámaras de compensación aprobadas tienen que adoptar, individualmente, normas y procedimientos internos que garanticen el correcto y eficiente funcionamiento del servicio de compensación y la regulación y supervisión adecuadas de sus miembros. Las normas y los procedimientos internos de las cámaras de compensación aprobadas deben incluir las cuestiones específicas indicadas por la Autoridad Monetaria de Singapur, incluidos requisitos relativos a los riesgos conexos al funcionamiento de los servicios de compensación, la gestión de los incumplimientos y los criterios y las condiciones que deben cumplir sus miembros. A este respecto, la Monografía se incorpora a las normas y los procedimientos internos de las cámaras de compensación aprobadas Tales normas y procedimientos internos, así como cualquier modificación de los mismos, han de presentarse a la Autoridad Monetaria de Singapur antes de su aplicación. Esta puede rechazar, modificar o completar las normas y los procedimientos internos, así como cualquier parte de las modificaciones propuestas. Además, en virtud de los Reglamentos de la SFA, se exige explícitamente la aprobación previa de la Autoridad Monetaria de Singapur de cualquier cambio de los marcos de gestión del riesgo de las CCA, incluidos los tipos de garantías reales aceptadas, los métodos de valoración de las mismas y la determinación de los márgenes para gestionar la exposición de las CCA a los riesgos generados por sus participantes, así como el volumen de los recursos financieros disponibles para cubrir el incumplimiento de sus miembros (excluidos los márgenes mantenidos en las CCA). La SFA establece las sanciones aplicables en caso de que las normas y los procedimientos internos de las cámaras de compensación aprobadas se modifiquen de tal manera que dejen de ajustarse a los requisitos establecidos por la Autoridad Monetaria de Singapur. Con arreglo a la SFA, las normas y los procedimientos internos de las cámaras de compensación aprobadas son, por lo tanto, vinculantes para esas entidades.
(10)
Los requisitos jurídicamente vinculantes de Singapur prevén, por consiguiente, una estructura con dos niveles. Los principios básicos relativos a las cámaras de compensación aprobadas establecidos en la SFA y los Reglamentos de la SFA («las reglas primarias») establecen las rigurosas normas que deben cumplir las CCA para poder ser autorizadas a prestar servicios de compensación en Singapur. Esas reglas primarias constituyen el primer nivel de los requisitos jurídicamente vinculantes en Singapur. A fin de demostrar el cumplimiento de las reglas primarias, las CCA deben presentar sus normas y procedimientos internos a la Autoridad Monetaria de Singapur antes de su aplicación, y esta los puede rechazar, modificar o completar. Las normas y procedimientos internos constituyen el segundo nivel de los requisitos jurídicamente vinculantes en Singapur, que deben prescribir, en detalle, la forma en que la cámara de compensación solicitante ha de satisfacer dichas normas rigurosas de conformidad con la Monografía. Por otra parte, las normas y los procedimientos internos de las CCA contienen disposiciones adicionales que complementan las reglas primarias.
(11)
La evaluación de la equivalencia del marco jurídico y de supervisión aplicable a las cámaras de compensación aprobadas debe tener en cuenta también el resultado que propician por lo que respecta a la reducción del nivel de riesgo al que se ven expuestos los miembros compensadores y las plataformas de negociación establecidos en la Unión por su participación en esas cámaras. El resultado en lo que respecta a la reducción del riesgo viene determinado, por una parte, por el nivel de riesgo inherente a las actividades de compensación llevadas a cabo por la ECC de que se trate, que depende del tamaño del mercado financiero en que opera, y, por otra, por la idoneidad del marco jurídico y de supervisión aplicable a las ECC para reducir el nivel de riesgo. Para lograr un mismo resultado en lo que respecta a la reducción del riesgo, son necesarios unos requisitos más estrictos en la materia en el caso de las ECC que desarrollan sus actividades en mercados financieros más grandes, cuyo nivel inherente de riesgo es mayor, que en el de las ECC que llevan a cabo sus actividades en mercados financieros más pequeños, cuyo nivel inherente de riesgo es menor.
(12)
El tamaño del mercado financiero en los que las CCA llevan a cabo sus actividades de compensación es significativamente inferior al de aquel en que las ECC establecidas en la Unión desarrollan las suyas. En particular, durante los tres últimos años, el valor total de las operaciones compensadas en Singapur apenas equivalía al 1 % del valor total de las operaciones compensadas en los Estados miembros de la Unión que forman parte del G-10. Por consiguiente, la participación en las cámaras de compensación aprobadas expone a los miembros compensadores y las plataformas de negociación establecidos en la Unión a riesgos significativamente menores que los que conlleva su participación en las ECC autorizadas en la Unión.
(13)
El marco jurídico y de supervisión aplicable a las cámaras de compensación aprobadas puede, por lo tanto, considerarse equivalente cuando resulte adecuado para reducir dicho menor nivel de riesgo. Las reglas primarias aplicables a tales cámaras, completadas por las normas y los procedimientos internos que incorporan los PIMF, reducen el menor nivel de riesgo existente en Singapur y logran un resultado de reducción del riesgo equivalente al perseguido por el Reglamento (UE) no 648/2012.
(14)
Por lo tanto, la Comisión concluye que el marco jurídico y de supervisión de Singapur garantiza que las CCA autorizadas en dicho país cumplen requisitos jurídicamente vinculantes que son equivalentes a los requisitos establecidos en el título IV del Reglamento (UE) no 648/2012.
(15)
Con arreglo a la segunda condición prevista en el artículo 25, apartado 6, del Reglamento (UE) no 648/2012, el marco jurídico y de supervisión de Singapur con respecto a las ECC autorizadas en dicho país debe prever que tales ECC estén sometidas de forma permanente a una supervisión y un control del cumplimiento efectivos.
(16)
La Autoridad Monetaria de Singapur puede dictar instrucciones, de carácter general o específico, para garantizar el funcionamiento seguro y eficiente de las cámaras de compensación aprobadas y, en particular, para garantizar el cumplimiento de las obligaciones o los requisitos establecidos en la SFA, o de los requisitos prescritos por dicha Autoridad que deban incorporarse a las normas y los procedimientos internos de las cámaras de compensación aprobadas. La SFA prevé un régimen de sanciones en caso de que la cámara de compensación aprobada no cumpla las instrucciones dictadas por la Autoridad Monetaria de Singapur. Con respecto a la aplicación de las normas y los procedimientos internos de las CCA, la Autoridad Monetaria de Singapur puede solicitar al Tribunal Supremo (High Court) que dicte un auto en el que exija a una cámara de compensación aprobada que cumpla, acate, imponga o dé efecto a sus normas y procedimientos internos. Por último, la Autoridad Monetaria de Singapur puede revocar la autorización de las cámaras de compensación aprobadas en caso de incumplimiento de las exigencias que haya determinado, de cualquier condición o restricción a que se haya supeditado la autorización, de cualquier instrucción que haya dictado en virtud de la SFA o de cualquier disposición de la SFA, en particular.
(17)
Además, con arreglo a los Reglamentos de la SFA, las cámaras de compensación aprobadas están obligadas a presentar a la Autoridad Monetaria de Singapur un informe anual sobre cómo han cumplido sus obligaciones en virtud de la SAF durante el ejercicio. Asimismo, han de presentar a la Autoridad Monetaria de Singapur el informe de auditoría completo a que hayan sido sometidas, que debe incluir las conclusiones y las recomendaciones de los auditores, en su caso, sobre los controles internos de la cámara de compensación aprobada y sobre cualquier incumplimiento por su parte de cualquiera de las disposiciones de la SFA o de las instrucciones dictadas en virtud de esta por la citada Autoridad.
(18)
La Comisión concluye, por lo tanto, que el marco jurídico y de supervisión de Singapur con respecto a las ECC autorizadas en dicho país prevé de forma permanente una supervisión y un control del cumplimiento efectivos.
(19)
Con arreglo a la tercera condición prevista en el artículo 25, apartado 6, del Reglamento (UE) no 648/2012, el marco jurídico y de supervisión de Singapur debe incluir un sistema equivalente efectivo para el reconocimiento de las ECC autorizadas en virtud de regímenes jurídicos de terceros países («ECC de terceros países»).
(20)
Las ECC de terceros países pueden solicitar que se les autorice, como cámaras de compensación reconocidas («CCR»), a prestar en Singapur servicios idénticos a los que pueden prestar en los terceros países.
(21)
Antes de conceder una autorización de este tipo, la Autoridad Monetaria de Singapur evalúa si el régimen reglamentario del tercer país en el que está autorizada la ECC es comparable al marco jurídico y de supervisión aplicable a las ECC establecidas en Singapur, en particular si se aplican los PIMF. Para la concesión de una autorización de este tipo es también necesario que se hayan establecido acuerdos de cooperación entre la Autoridad Monetaria de Singapur y la correspondiente autoridad de supervisión extranjera.
(22)
Si bien la estructura del procedimiento de reconocimiento del régimen jurídico aplicable en Singapur a las ECC de terceros países difiere del procedimiento establecido en el Reglamento (UE) no 648/2012, debe considerarse, no obstante, que establece un sistema equivalente efectivo para el reconocimiento de las ECC de terceros países.
(23)
Por consiguiente, cabe considerar que el marco jurídico y de supervisión de Singapur con respecto a las CCA satisface las condiciones establecidas en el artículo 25, apartado 6, del Reglamento (UE) no 648/2012, por lo que dicho marco jurídico y de supervisión debe considerarse equivalente a los requisitos establecidos en el citado Reglamento. La Comisión, informada por la AEVM, debe seguir supervisando la evolución del marco jurídico y de supervisión de Singapur aplicable a las ECC y el cumplimiento de las condiciones que han servido de base para la adopción de la presente Decisión.
(24)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité Europeo de Valores.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
A efectos de la aplicación del artículo 25 del Reglamento (UE) no 648/2012, el marco jurídico y de supervisión de Singapur, consistente en el capítulo 289 de la Ley de Valores y Futuros (Securities and Futures Act) y los Reglamentos (de Servicios de Compensación) de Valores y Futuros de 2013 (Securities and Futures [Clearing Facilities] Regulations) tal y como quedan completados mediante la Monografía sobre la Supervisión de las Infraestructuras del Mercado Financiero, y aplicable a las cámaras de compensación aprobadas autorizadas en dicho país se considerará equivalente a los requisitos establecidos en el Reglamento (UE) no 648/2012.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 30 de octubre de 2014.