ROZHODNUTÍ RADY 2014/912/SZBP
ze dne 15. prosince 2014
na podporu činností v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob zbraní a střeliva s cílem snížit riziko nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně v oblasti Sahelu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi. V této strategii vychází Evropská rada z toho, že z důvodu vysokého stavu zásob ručních palných a lehkých zbraní a munice jsou tyto zbraně snadno dostupné civilisty, zločince, teroristy i bojovníky, a zdůrazňuje potřebu preventivních opatření k řešení nedovolené nabídky konvenčních zbraní a poptávky po nich. Rovněž se soustřeďuje na Afriku jakožto kontinent, který je nejvíce postižen dopadem vnitřních konfliktů, zhoršených destabilizujícím přílivem ručních palných a lehkých zbraní.
(2)
Dne 21. března 2011 potvrdila Rada strategii Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu, která vymezuje integrovaný rámec pro zapojení Unie v oblasti Sahelu. Jedna ze čtyř oblastí činnosti strategie je zaměřena na posílení kapacit v oblasti bezpečnosti, vymáhání práva a právního státu v tomto regionu za účelem účinnějšího a cíleněji zaměřeného boje proti hrozbám a reakce na terorismus a organizovanou trestnou činnost a v zájmu jejich propojení s opatřeními k řádné správě věcí veřejných.
(3)
Dne 14. června 2006 přijaly členské státy Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) v Abuji v Nigérii Úmluvu o ručních palných a lehkých zbraních, střelivu pro ně a o dalších souvisejících materiálech, která vstoupila v platnost dne 29. září 2009. Dne 30. dubna 2010 přijaly členské státy Hospodářského společenství států střední Afriky (ECCAS) a Republika Rwanda v Kinshase v Konžské demokratické republice Úmluvu států střední Afriky o kontrole ručních palných a lehkých zbraní, střeliva pro ně, jejich součástí a dílů, které mohou být použity k výrobě, opravě či montáži těchto zbraní. V obou úmluvách se signatářské státy zavázaly mimo jiné k tomu, že přijmou nezbytná opatření k zajištění bezpečného a účinného řízení, uskladnění a zabezpečení svých vnitrostátních zásob ručních palných a lehkých zbraní v souladu s vhodnými normami a postupy.
(4)
Stejně jako 23 členských států ratifikovaly i Burkina Faso, Mali a Nigérie Smlouvu o obchodu se zbraněmi, zatímco Čad, Mauritánie a Niger tuto smlouvu podepsaly. Podle čl. 16 odst. 1 Smlouvy o obchodu se zbraněmi může v rámci provádění zmíněné smlouvy každý stát, který je její stranou, požádat o pomoc, včetně pomoci právní a legislativní, jakož i o pomoc v oblasti budování institucionálních kapacit a o pomoc technické, materiální či finanční povahy. Tato pomoc může zahrnovat programy zaměřené na řízení zásob, odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění, jakož i vzorové právní předpisy a účinné způsoby provádění. Každý stát, který je stranou smlouvy, tuto pomoc na požádání poskytne, bude-li to v jeho možnostech.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritánie a Nigérie jsou stranami Protokolu proti nedovolené výrobě střelných zbraní a jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (dále jen „protokol o střelných zbraních“).
(6)
Všechny členské státy OSN se zavázaly k účinnému provádění Akčního programu OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech (dále jen „akční program OSN“), jakož i mezinárodního nástroje, který státům umožní včas a spolehlivě identifikovat a sledovat nedovolené ruční palné a lehké zbraně.
(7)
Na pátém bienálním zasedání států věnovaném posouzení provádění akčního programu OSN, konaném ve dnech 16.-20. června 2014 v New Yorku, všechny členské státy OSN opětovně uvedly, že řádné řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní zejména během konfliktů a po jejich ukončení je zásadně důležité pro předcházení nehodám a pro omezení rizika odklonu těchto zbraní do sítí nedovoleného obchodu a do rukou nezákonných ozbrojených skupin, teroristů a dalších neoprávněných příjemců. Členské státy OSN vyzvaly k posílení mezinárodní a regionální spolupráce a pomoci v oblasti řízení zásob a fyzické bezpečnosti a zavázaly se, že bude-li to možné, budou za účelem lepšího řízení zásob včetně opatření fyzické bezpečnosti využívat technologického pokroku.
(8)
Povstání libyjského lidu v únoru 2011 a následující ozbrojený konflikt, jakož i politická a bezpečnostní krize v Mali v roce 2012 jsou příkladem toho, jak nestátní aktéři včetně teroristů mohou využít nedostatečně zabezpečených a nesprávně řízených zásob, které vlastní stát, k odklonu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, a ohrožovat tak mír a bezpečnost. V kontextu intenzivnějších aktivit nestátních aktérů v oblasti Sahelu včetně severní Nigérie je kvalitnější zabezpečení zbraní a střeliva ve státech Sahelu prioritou.
(9)
Regionální středisko OSN pro mír a odzbrojení v Africe (UNREC), jež je součástí Úřadu OSN pro otázky odzbrojení (UNODA), má dlouholeté zkušenosti s poskytováním podpory státům a občanské společnosti v oblasti Sahelu při provádění mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti kontroly ručních palných a lehkých zbraní v souladu s mandátem, jejž obdrželo od Valného shromáždění OSN (rezoluce 40/151 G ze dne 16. prosince 1985).
(10)
Od roku 2013 poskytuje integrovaná vícerozměrná mise OSN pro stabilizaci v Mali (MINUSMA) prostřednictvím Centra OSN pro odstraňování min (UNMAS) pomoc orgánům Mali při odstraňování min a řízení zbraní a střeliva v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 2100 (2013) a 2164 (2014).
(11)
Nevládní organizace Poradní skupina pro problematiku min (MAG) nedávno zahájila regionální projekt zaměřený na naléhavé otázky související se zabezpečením a řízením konvenčních zbraní a střeliva v cílových zemích v oblasti Sahelu a Maghrebu.
(12)
Na základě rozhodnutí Rady 2011/428/SZBP (1) financovala Unie mimo jiné vybavení pro označování zbraní, které bylo poskytnuto donucovacím orgánům v několika státech západní Afriky, jakož i odbornou přípravu věnovanou mezinárodnímu nástroji pro sledování a mezinárodním technickým pokynům k problematice střeliva.
(13)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/320/SZBP (2) Unie podporuje opatření, jejichž účelem je zajistit patřičnou fyzickou bezpečnost a řízení zásob v libyjských zbrojnicích, aby se omezilo riziko, které představuje nedovolené šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro bezpečnost v Libyi a sousedních zemích, včetně oblasti Sahelu.
(14)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/698/SZBP (3) Unie podporuje zřízení globálního mechanismu hlášení nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a jiných konvenčních zbraní a střeliva (iTrace), jenž vychází zejména z průzkumu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které jsou v oběhu v oblastech zasažených konfliktem včetně Afriky, probíhajícího přímo v dotčených oblastech.
(15)
V rámci společné bezpečnostní a obranné politiky zahájila Unie v oblasti Sahelu tři akce, totiž nejprve misi EUCAP Sahel Niger, zahájenou 8. srpna 2012, na podporu boje proti organizované trestné činnosti a terorismu v Nigeru, poté výcvikovou misi Evropské unie v Mali, zahájenou 18. února 2013, s cílem přispět k restrukturalizaci a reorganizaci malijských ozbrojených sil prostřednictvím výcviku a poradenství, a konečně misi EUCAP Sahel Mali, zahájenou 15. dubna 2014, za účelem poskytnutí strategického poradenství a odborné přípravy vnitřním bezpečnostním složkám v Mali.
(16)
Od roku 2011 podporuje Unie prostřednictvím nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru Úřad OSN pro drogy a kriminalitu v úsilí o prosazování ratifikace a provádění protokolu o střelných zbraních, a to zejména v západní Africe. Prostřednictvím tohoto nástroje rovněž poskytuje od roku 2010 finanční podporu Regionálnímu středisku pro ruční palné zbraně (RECSA) v oblasti Velkých jezer, Afrického rohu a v sousedních zemích se sídlem v Nairobi,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie přispívá k bezpečnosti a stabilitě v oblasti Sahelu tím, že státům dotčeného regionu poskytuje pomoc, aby prostřednictvím zdokonalování fyzické bezpečnosti a řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které vlastní stát, předcházela jejich odklonu a nedovolenému obchodování s nimi.
2. Činnosti, které bude Unie podporovat, musí sledovat tyto konkrétní cíle:
a)
zajistit nezbytnou politickou podporu pro posílení postupů v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob a prosazovat regionální spolupráci a sdílení poznatků;
b)
podporovat cílové země při vypracovávání aktualizovaných právních předpisů, správních postupů a praktických standardních operačních postupů jakožto základu pro posílenou fyzickou bezpečnost a řízení zásob, v souladu s mezinárodními osvědčenými normami;
c)
přímo podporovat provádění činností v oblasti řízení a zabezpečení zásob, mimo jiné i prostřednictvím renovace skladů, ničení nadbytečných, zastaralých či nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a pilotním testováním nových technologií.
Podrobný popis těchto činností je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 po technické stránce provádí UNODA prostřednictvím UNREC. UNODA plní dotyčné úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s UNODA nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 3 561 257,06 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet celého projektu činí 4 129 393,06 EUR a bude financován spolufinancováním
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly Unie, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádné provádění příspěvku Unie uvedeného v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s UNODA finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že UNODA zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po 15. prosinci 2014. Komise informuje Radu a vysokého představitele o případných potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody do dvou týdnů od podpisu.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných UNODA. Tyto pravidelné zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou.
2. Komise informuje o finančních aspektech provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Použitelnost tohoto rozhodnutí končí 42 měsíců po dni uzavření příslušné finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců po jeho přijetí, nebude-li v této lhůtě žádná finanční dohoda uzavřena.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
DECISIÓN 2014/912/PESC DEL CONSEJO
de 15 de diciembre de 2014
en apoyo de las actividades de seguridad física y gestión de arsenales a fin de reducir el riesgo de comercio ilícito de armas pequeñas y armas ligeras (APAL) y de sus municiones en la región del Sahel
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea y, en particular, su artículo 26, apartado 2, y su artículo 31, apartado 1,
Vista la propuesta del Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad,
Considerando lo siguiente:
(1)
Los días 15 y 16 de diciembre de 2005, el Consejo Europeo adoptó la «Estrategia de la UE contra la acumulación y el tráfico ilícitos de armas pequeñas y armas ligeras (APAL) y de sus municiones». En dicha Estrategia, el Consejo Europeo reconoce que la abundancia de existencias de armas pequeñas y ligeras («APAL») y de sus municiones propicia que estas armas resulten fácilmente accesibles para civiles, delincuentes, terroristas y combatientes por igual, y resalta la necesidad de adoptar acciones preventivas para luchar contra el suministro y la demanda ilegales de armas convencionales. Asimismo señala al continente africano como el más afectado por las repercusiones de conflictos internos agravados por la afluencia desestabilizadora de APAL.
(2)
El 21 de marzo de 2011, el Consejo refrendó la «Estrategia de la Unión Europea para la Seguridad y el Desarrollo en el Sahel», que ofrece un marco integrado para la actuación de la Unión en esta región. Uno de los cuatro ámbitos de acción de la Estrategia tiene por objetivo la mejora de las capacidades en materia de seguridad, los servicios policiales y el Estado de derecho en la región con el fin de combatir las amenazas y hacer frente al terrorismo y a la delincuencia organizada de forma más especializada y relacionarlas con medidas de buen gobierno.
(3)
El 14 de junio de 2006, en Abuya, Nigeria, los Estados miembros de la Comunidad Económica de los Estados del África Occidental (CEDEAO) adoptaron el Convenio de la CEDEAO sobre las armas pequeñas y ligeras, sus municiones y otros materiales conexos, que entró en vigor el 29 de septiembre de 2009. El 30 de abril de 2010, en Kinshasa, República Democrática del Congo, los Estados miembros de la Comunidad Económica de los Estados del África Central (CEEAC) y la República de Ruanda adoptaron la Convención de África Central para el control de las armas pequeñas y las armas ligeras, sus municiones y todas las piezas y componentes que puedan servir para su fabricación, reparación y ensamblaje. Los Estados signatarios de ambos convenios han emprendido, entre otras cosas, la adopción de las medidas necesarias para garantizar la gestión, el almacenamiento y la protección seguros y efectivos de sus existencias de APAL, de conformidad con las normas y procedimientos adecuados.
(4)
Burkina Faso, Mali y Nigeria han ratificado el Tratado sobre el Comercio de Armas, al igual que veintitrés Estados miembros de la Unión, mientras que Chad, Mauritania y Níger lo han firmado. El artículo 16, apartado 1, del Tratado sobre el Comercio de Armas establece: «A fin de aplicar el presente Tratado, cada Estado parte podrá recabar asistencia, en particular asistencia jurídica o legislativa, asistencia para el desarrollo de la capacidad institucional y asistencia técnica, material o financiera. Tal asistencia podrá incluir la gestión de las existencias, programas de desarme, desmovilización y reintegración, legislación modelo y prácticas eficaces de aplicación. Cada Estado parte que esté en condiciones de hacerlo prestará, previa petición, tal asistencia.».
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritania y Nigeria son Estados signatarios del Protocolo contra la fabricación y el tráfico ilícitos de armas de fuego, sus piezas y componentes y municiones, que complementa la Convención de las Naciones Unidas contra la Delincuencia Organizada Transnacional («el Protocolo sobre las Armas de Fuego»).
(6)
Todos los Estados miembros de las Naciones Unidas se han comprometido a la aplicación efectiva del Programa de Acción de las Naciones Unidas para prevenir, combatir y eliminar el tráfico ilícito de armas pequeñas y ligeras en todos sus aspectos («Programa de Acción de las Naciones Unidas»), así como el Instrumento internacional para permitir a los Estados identificar y localizar, de forma oportuna y fidedigna, armas pequeñas y ligeras ilícitas.
(7)
En su quinta reunión bienal de los Estados para estudiar la aplicación del Programa de Acción de las Naciones Unidas (Nueva York, 16-20 de junio de 2014), todos los Estados miembros de las Naciones Unidas reiteraron que la correcta gestión de los arsenales de APAL, en particular en situaciones de conflictos y posteriores a los mismos, es esencial para prevenir accidentes y reducir el riesgo de desvío hacia el tráfico ilegal, grupos armados ilegales, terroristas y otros receptores no autorizados. Los Estados miembros de las Naciones Unidas hicieron un llamamiento a la cooperación y a las asistencia internacionales y regionales reforzadas en la gestión de arsenales y en cuestiones relativas a la seguridad física, y se comprometieron a aprovechar, cuando fuera posible, aquellos avances tecnológicos que mejoran la gestión de arsenales, en particular medidas relativas a la seguridad física.
(8)
El levantamiento popular en Libia de febrero de 2011 y el conflicto armado consiguiente, así como las crisis política y de seguridad en Mali en 2012 han ilustrado el riesgo de que agentes no estatales, por ejemplo terroristas, puedan aprovecharse de arsenales estatales no suficientemente seguros y gestionados con el fin de desviar APAL y municiones, en detrimento de la paz y la seguridad. En un contexto de creciente actividad por parte de agentes no estatales en la región del Sahel, en particular en el norte de Nigeria, la mejora de la seguridad en materia de armas y municiones en los Estados del Sahel se ha convertido en prioritaria.
(9)
El Centro regional de las Naciones Unidas para la paz y el desarme en África (UNREC), que forma parte de la Oficina de Asuntos de Desarme de las Naciones Unidas (UNODA), posee una larga experiencia en la prestación de ayuda a los Estados del Sahel y sus sociedades civiles en la aplicación de instrumentos internacionales y regionales en materia de control de APAL, en consonancia su mandato recibido de la Asamblea General de las Naciones Unidas (AGNU) (Resolución 40/151 G, 16 de diciembre de 1985).
(10)
Desde 2013, la Misión Multidimensional Integrada de Estabilización de las Naciones Unidas en Mali (MINUSMA), por medio del Servicio de las Naciones Unidas de Actividades Relativas a las Minas (UNMAS), ha venido ayudando a las autoridades de Mali en actividades de desminado y en la gestión de armas y municiones, en consonancia con las Resoluciones del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas (CSNU) 2010 (2013) y 2164 (2014).
(11)
El Grupo técnico consultivo de remoción de minas (MAG), organización no gubernamental, ha iniciado recientemente un proyecto regional que aborda cuestiones urgentes relativas a las armas y municiones convencionales y a su seguridad y gestión en países específicos de la región Sahel-Magreb.
(12)
De conformidad con la Decisión 2011/428/PESC del Consejo (1) la Unión ha financiado, entre otras cosas, la entrega de equipos de marcado a servicios policiales en diversos Estados de África Occidental, así como formación sobre el Instrumento Internacional de Localización y de las Directrices Técnicas Internacionales sobre Municiones.
(13)
De conformidad con la Decisión 2013/320/PESC del Consejo (2), la Unión apoya una serie de medidas encaminadas a garantizar la seguridad física y la gestión de los arsenales («SFGA») de armamento de Libia, con el fin de reducir los riesgos que plantea la proliferación ilícita de APAL y de municiones para la seguridad de Libia y de los países limítrofes, en particular en el Sahel.
(14)
De conformidad con la Decisión 2013/698/PESC del Consejo (3), la Unión apoya el establecimiento de un mecanismo mundial de información sobre APAL y otras armas y municiones convencionales ilícitas (sistema «iTrace»), basado en particular en investigaciones sobre el terreno en materia de circulación de APAL y municiones en zonas afectadas por conflictos, en particular en África.
(15)
Al amparo de su Política Común de Seguridad y Defensa, la Unión ha lanzado tres acciones en la región del Sahel: en particular, primero, la Misión EUCAP SAHEL Níger (iniciada el 8 de agosto de 2012) en apoyo a la lucha contra la delincuencia organizada y el terrorismo en Níger; segundo, la Misión de formación de la Unión Europea en Mali que fue iniciada el 18 de febrero de 2013 para contribuir a reestructurar y reorganizar las fuerzas armadas de Mali mediante formación y asesoramiento; y, tercero, la Misión EUCAP SAHEL Mali que fue lanzada el 15 de abril de 2014 para proporcionar asesoramiento y formación estratégicos a las fuerzas de seguridad interior de Mali.
(16)
Al amparo del Instrumento en pro de la Estabilidad y la Paz, desde 2011 la Unión ha venido apoyando a la Oficina de las Naciones Unidas contra la Droga y el Delito (UNODC) en su empeño por promover la ratificación y aplicación del Protocolo sobre las Armas de Fuego, en especial en África Occidental. Con arreglo a dicho Instrumento, desde 2010, la Unión ha venido proporcionando ayuda al Centro Regional de armas ligeras (RECSA) en la Región de los Grandes Lagos, el Cuerno de África y los Estados limítrofes, con sede en Nairobi.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. La Unión contribuirá a la seguridad y estabilidad de la región del Sahel ayudando a los Estados de dicha región a prevenir el desvío y tráfico ilícito de armas pequeñas y ligeras («APAL») y de sus municiones en poder de los Estados mejorando su seguridad física y la gestión de sus arsenales («SFGA»).
2. Las actividades que vaya a apoyar la Unión tendrán los objetivos específicos siguientes:
a)
generar el grado necesario de aceptación política para la mejora de sus procedimientos en materia de SFGA y el fomento de la cooperación regional y el intercambio de conocimientos;
b)
apoyar a los países de que se trata en la elaboración de legislación actualizada, procedimientos administrativos y procedimientos operativos normalizados (PON) prácticos como base de una SFGA más eficaz, en consonancia con las mejores prácticas internacionales;
c)
apoyar directamente la ejecución de actividades de gestión de arsenales y de actividades de seguridad, en particular mediante la rehabilitación de las instalaciones de almacenamiento, la destrucción de APAL excedentes, obsoletas o ilícitas y la realización de proyectos piloto con nuevas tecnologías.
En el anexo figura una descripción pormenorizada de dicho proyecto.
Artículo 2
1. El Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad («Alto Representante») será responsable de la aplicación de la presente Decisión.
2. La ejecución técnica de las actividades a que se refiere el artículo 1, apartado 2, correrá a cargo de la Oficina de Asuntos de Desarme de las Naciones Unidas (UNODA) mediante su Centro regional para la paz y el desarme en África (UNREC). La UNODA realizará estas tareas bajo la responsabilidad del Alto Representante. Para ello, el Alto Representante celebrará los acuerdos necesarios con la UNODA.
Artículo 3
1. El importe de referencia financiera para la realización de las medidas contempladas en el artículo 1, apartado 2, será de 3 561 257,06 EUR. El presupuesto estimado total del proyecto completo será de 4 129 393,06 EUR, que se obtendrá mediante cofinanciación.
2. Los gastos financiados por el importe establecido en el apartado 1 se gestionarán de conformidad con los procedimientos y las normas aplicables al presupuesto general de la Unión.
3. La Comisión supervisará la correcta aplicación de la contribución de la Unión a que se refiere el apartado 1. A tal efecto, celebrará un acuerdo de financiación con la UNODA. El acuerdo estipulará que la UNODA debe dar a las contribuciones de la UE una proyección pública acorde con su cuantía.
4. La Comisión procurará celebrar el acuerdo mencionado en el apartado 3 lo antes posible tras el 15 de diciembre de 2014. Informará al Consejo y al Alto Representante de cualquier dificultad relacionada con ese proceso, así como de la fecha de celebración del acuerdo de financiación dentro de las dos semanas siguientes a su firma.
Artículo 4
1. El Alto Representante informará al Consejo de la ejecución de la presente Decisión basándose en los informes periódicos que prepare la UNODA. Estos informes constituirán la base de la evaluación que llevará a cabo el Consejo.
2. La Comisión facilitará información sobre los aspectos financieros de la ejecución de las actividades a que se refiere el artículo 1, apartado 2.
Artículo 5
1. La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
2. La presente Decisión expirará cuarenta y dos meses después de la celebración del acuerdo de financiación a que se refiere el artículo 3, apartado 3, o bien seis meses después de la fecha de su entrada en vigor si hasta ese momento no se ha celebrado ningún acuerdo financiero.
Hecho en Bruselas, el 15 de diciembre de 2014.