NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 510/2013
ze dne 3. června 2013,
kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o použití oxidů a hydroxidů železa (E 172), hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) a polysorbátů (E 432-436) k značení některých druhů ovoce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 9 odst. 2, čl. 10 odst. 3 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha I nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví funkční třídy potravinářských přídatných látek v potravinách a potravinářských přídatných látek v potravinářských přídatných látkách a potravinářských enzymech.
(2)
Pokud je to nutné v důsledku vědeckého pokroku nebo technologického vývoje, mohou být do přílohy I nařízení (ES) č. 1333/2008 doplněny další funkční třídy.
(3)
Výzkum a vývoj prokázal, že oxidy a hydroxidy železa (E 172) při aplikaci na povrchu ovoce či zeleniny po depigmentaci určitých částí (např. laserovým ošetřením) zvyšují kontrast těchto částí vůči zbývajícímu povrchu tak, že reagují s některými uvolněnými prvky epidermis. Tento účinek lze používat k značení ovoce či zeleniny. Proto je vhodné doplnit do přílohy I nařízení (ES) č. 1333/2008 novou funkční třídu „látky zvyšující kontrast“.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam Unie obsahující potravinářské přídatné látky schválené pro použití v potravinách a podmínky použití.
(5)
Příloha III nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam Unie obsahující potravinářské přídatné látky schválené pro použití v potravinářských přídatných látkách, potravinářských enzymech, látkách určených k aromatizaci potravin a živinách a podmínky jejich použití.
(6)
Tyto seznamy mohou být pozměněny v souladu s postupem uvedeným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2).
(7)
Podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1331/2008 může být seznam potravinářských přídatných látek Unie aktualizován buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti.
(8)
Dne 8. dubna 2011 byla podána žádost o povolení použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) jako látek zvyšujících kontrast, hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) jako lešticí látky pro nesmazatelné značení určitých druhů ovoce a polysorbátů (E 432-436) jako emulgátorů v přípravcích látek zvyšujících kontrast a tato žádost byla dána k dispozici členským státům.
(9)
Byla vyvinuta nová technologie značení využívající pulsní lasery na bázi oxidu uhličitého k leptání informací na povrch čerstvého ovoce. Na povrchu některých potravin vznikne odlišitelná značka v důsledku přímé depigmentace laserovým paprskem, na některých však nikoli. Proto je z technologického hlediska potřebné používat oxidy a hydroxidy železa (E 172) jako látky zvyšujících kontrast, hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) jako lešticí látku a polysorbáty (E 432-436) jako emulgátory v přípravcích látek zvyšujících kontrast, aby se zlepšil kontrast a umožnilo nesmazatelné značení některých druhů ovoce. Oxidy a hydroxidy železa (E 172) poskytují dostatečný kontrast označených částí vůči zbývajícímu povrchu ovoce, hydroxypropylmethylcelulóza (E 464) tvoří tenkou ochrannou vrstvu na označených místech a polysorbáty (E 432-436) zajišťují stejnorodou disperzi přípravků potravinářských přídatných látek na označených místech potravin.
(10)
Využití potravinářských přídatných látek by mělo přinášet spotřebiteli výhody a užitek. Novou technologii značení lze používat k zopakování všech či některých povinných informačních údajů, které vyžadují právní předpisy Unie nebo členských států. Navíc mohou mít spotřebitelé užitek z využívání nové technologie značení tam, kde se obchodní značka a způsob výroby uvádějí nepovinně.
(11)
Navíc nová technologie nesmazatelného značení představuje alternativu k odstranitelným papírovým nálepkám, které se v současné době používají, a omezuje riziko ztráty, záměny či promíchání potravinářského zboží, a proto usnadňuje přepravu a skladování dotčeného ovoce. Za tímto účelem může být rovněž užitečné značení kódem PLU (identifikačním číslem, které používají provozovatelé potravinářských podniků k usnadnění provádění kontrol a inventur produktů), kódem QR (maticový čárový kód, který umožňuje rychlé čtení zakódovaných informací příslušnou technologií) a čárovým kódem. Proto je vhodné opatřování určitého ovoce takovými informacemi.
(12)
Oxidy a hydroxidy železa (E 172), hydroxypropylmethylcelulóza (E 464) a polysorbáty (E 432-436) se mají používat v malém množství a pouze na vnější část ovoce, přičemž se nepředpokládá, že se ve větším rozsahu dostanou do jeho vnitřní části. Z tohoto důvodu ošetření ovoce, u něhož se běžně nekonzumuje kůra, pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Proto je vhodné povolit pouze použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) k značení citrusového ovoce, melounů a granátových jablek a polysorbáty (E 432-436) k použití v přípravcích látek zvyšujících kontrast.
(13)
Oxidy a hydroxidy železa (E 172) naposledy hodnotil Vědecký výbor pro potraviny v roce 1975 (3). Bylo prokázáno, že pouze 1 % oxidů železa a hydratovaných oxidů železa se může rozpustit v trávicím ústrojí člověka, a proto výbor stanovil hodnotu přijatelného denního přívodu, aniž by stanovil horní limit. Hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) naposledy hodnotil Vědecký výbor pro potraviny v roce 1992 (4). U pěti druhů modifikované celulózy nebyl stanoven v případě této skupiny látek žádný přijatelný denní přívod. V roce 1983 výbor přidělil skupině polysorbátů (E 432-436) přijatelný denní přívod na úrovni 10 mg/kg tělesné hmotnosti na den (5). Komise ve své zprávě o dietárním přívodu potravinářských přídatných látek v Evropské unii (6) dospěla k závěru, že u polysorbátů (E 432-436) je možné požadovat skutečnosti lépe odpovídající hodnocení dietárního přívodu, které by bylo založené na skutečných hodnotách používání těchto přídatných látek. Evropský úřad pro bezpečnost potravin hodlá provést uvedené hodnocení přívodu během přehodnocení polysorbátů (E 432-436) do konce roku 2016, jak stanoví nařízení Komise (EU) č. 257/2010 (7). Do té doby by mělo být prozkoumáno možné rozšíření použití pouze u látek nepřispívajících významným způsobem k celkovému přívodu těchto látek.
(14)
Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1331/2008 je Komise povinna požádat o stanovisko Evropský úřad pro bezpečnost potravin za účelem aktualizace seznamů potravinářských přídatných látek Unie stanovených v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1333/2008, s výjimkou případů, kdy tato aktualizace pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Vzhledem k tomu, že povolení použití oxidů a hydroxidů železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózy (E 464) k značení citrusového ovoce, melounů a granátových jablek, a polysorbátů (E 432-436) k použití v přípravcích látek zvyšujících kontrast je aktualizací těchto seznamů, které nemusí mít účinek na lidské zdraví, není třeba žádat o stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
(15)
Podle přechodných ustanovení nařízení Komise (EU) č. 1129/2011 ze dne 11. listopadu 2011, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie (8), se příloha II, která stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky použití, použije ode dne 1. června 2013. Aby bylo možné používat oxidy a hydroxidy železa (E 172) a hydroxypropylmethylcelulózu (E 464) k značení některých druhů ovoce před tímto datem, je nutné s ohledem na dané potravinářské přídatné látky stanovit dřívější datum použití.
(16)
Proto by přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. června 2013.
REGLAMENTO (UE) No 510/2013 DE LA COMISIÓN
de 3 de junio de 2013
por el que se modifican los anexos I, II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a la utilización de óxidos e hidróxidos de hierro (E 172), hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) y polisorbatos (E 432-436) para marcar determinadas frutas
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, sobre aditivos alimentarios (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 2, su artículo 10, apartado 3, y su artículo 30, apartado 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo I del Reglamento (CE) no 1333/2008 establece una lista de clases funcionales de aditivos alimentarios para ser empleados en productos alimenticios, aditivos alimentarios y enzimas alimentarias.
(2)
En caso necesario, como resultado del progreso científico o de las novedades tecnológicas, pueden añadirse clases funcionales al anexo I del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(3)
La investigación y el desarrollo han mostrado que los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172), al ser aplicados a la superficie de frutas o verduras tras la despigmentación de determinadas partes (por ejemplo, mediante láser), mejoran el contraste de estas partes con el resto de la superficie al interactuar con ciertos componentes de la epidermis liberados. Este efecto puede utilizarse para marcar las frutas o las verduras. Por tanto, conviene añadir la nueva clase funcional «potenciadores del contraste» al anexo I del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(4)
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 establece la lista de la Unión de aditivos alimentarios autorizados para su utilización en alimentos, y las condiciones de utilización.
(5)
El anexo III del Reglamento (CE) no 1333/2008 establece la lista de la Unión de aditivos alimentarios autorizados para su utilización en los aditivos alimentarios, enzimas alimentarias y aromas alimentarios y en los nutrientes, así como las condiciones de uso.
(6)
Dichas listas pueden modificarse de conformidad con el procedimiento contemplado en el Reglamento (CE) no 1331/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, por el que se establece un procedimiento de autorización común para los aditivos, las enzimas y los aromas alimentarios (2).
(7)
Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1331/2008, la lista de aditivos alimentarios de la Unión puede actualizarse, bien por iniciativa de la Comisión, bien en respuesta a una solicitud.
(8)
El 8 de abril de 2011 se presentó una solicitud, difundida a los Estados miembros, de autorización de utilización de óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) como potenciadores del contraste, de hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) como agente de recubrimiento para marcar indeleblemente determinadas frutas, y de polisorbatos (E 432-436) como emulgente en el preparado del potenciador del contraste.
(9)
Se ha desarrollado una nueva tecnología de marcado que utiliza un láser de dióxido de carbono para grabar la información en la superficie de la fruta fresca. Algunos productos alimenticios desarrollan una marca visible en su superficie debido a la acción directa de despigmentación de un rayo láser, pero otros no. Por tanto, existe la necesidad tecnológica de utilizar óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) como potenciadores del contraste, de hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) como agente de recubrimiento para marcar indeleblemente determinadas frutas, y de polisorbatos (E 432-436) como emulgente en el preparado del potenciador del contraste para mejorar el contraste y permitir el marcado indeleble de determinadas frutas. Los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) aportan un contraste suficiente de las zonas marcadas con respecto al resto de la superficie de la fruta, la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) forma una fina película protectora de las zonas marcadas y los polisorbatos (E 432-436) garantizan la dispersión homogénea del preparado de aditivos alimentarios en las zonas marcadas de los productos alimenticios.
(10)
La utilización de aditivos alimentarios debería aportar ventajas y beneficios para los consumidores. La nueva tecnología de marcado puede utilizarse para repetir toda o parte de la información obligatoria exigida por la legislación de la Unión o de los Estados miembros. Además, los consumidores podrán beneficiarse de la utilización de la nueva tecnología de marcado cuando la marca y el método de producción se proporcionen voluntariamente.
(11)
Por otra parte, la nueva tecnología de marcado indeleble representa una alternativa a las etiquetas autoadhesivas de papel extraíbles que se utilizan actualmente y limita el riesgo de perder, mezclar o intercambiar los productos alimenticios, por lo que facilita el transporte y el almacenamiento de las frutas en cuestión. A tal fin, también puede ser útil indicar el código PLU (número de identificación utilizado por los explotadores de empresas alimentarias para facilitar la salida y el control de inventario de los productos), el código QR (código de barras en matriz que permite escanear a gran velocidad la información codificada) y un código de barras. Por tanto, procede autorizar que dicha información esté presente en determinadas frutas.
(12)
Los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172), la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) y los polisorbatos (E 432-436) deben utilizarse en pequeñas cantidades y solo en la parte externa de la fruta, y no se espera que migren significativamente a la parte interna. Por esta razón, el tratamiento de frutas cuyas pieles normalmente no se consumen no puede tener repercusiones en la salud humana. Por lo tanto, procede autorizar la utilización de los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) y de la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) solo para marcar los cítricos, los melones y las granadas, y autorizar la utilización de los polisorbatos (E 432-436) solo en el preparado del potenciador del contraste.
(13)
El Comité Científico de la Alimentación Humana evaluó por última vez los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) en 1975 (3). Se mostró que solo un 1 % de los óxidos e hidróxidos de hierro era susceptible de solubilizarse en el tubo gastrointestinal y, por tanto, el Comité determinó una ingesta diaria aceptable sin especificar un límite máximo. El Comité Científico de la Alimentación Humana evaluó por última vez la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) en 1992 (4). Se atribuyó una ingesta diaria aceptable «sin especificar» a un grupo de cinco celulosas modificadas. En 1983, el Comité atribuyó al grupo de los polisorbatos (E 432-436) una ingesta diaria admisible de 10 mg/kg de peso corporal/día (5). El Informe de la Comisión sobre la ingesta de aditivos alimentarios en la Unión Europea (6) concluyó que, por lo que se refiere a los polisorbatos (E 432-436), las evaluaciones de la ingesta deberían utilizar cálculos más realistas, basados en los niveles reales de utilización de los aditivos alimentarios. Está previsto que la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria evalúe dicha ingesta con motivo de la reevaluación de los polisorbatos (E 432-436) que debe llevarse a cabo de aquí a finales de 2016, tal como se establece en el Reglamento (UE) no 257/2010 de la Comisión (7). Hasta entonces, solo deben examinarse para una posible ampliación del uso los productos cuyo aporte a la ingesta total de dichas sustancias no sea significativo.
(14)
Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1331/2008, la Comisión debe recabar el dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria con vistas a la actualización de las listas de aditivos alimentarios de la Unión establecidas en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008, salvo en el caso de que la actualización de que se trate no sea susceptible de tener una repercusión en la salud humana. Como la autorización del uso de los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) y de la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) para marcar cítricos, melones y granadas, y de los polisorbatos (E 432-436) para su utilización en el preparado del potenciador del contraste constituyen actualizaciones de dichas listas que no son susceptibles de repercutir en la salud humana, no es necesario recabar el dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria.
(15)
Con arreglo a las disposiciones transitorias del Reglamento (UE) no 1129/2011 de la Comisión, de 11 de noviembre de 2011, por el que se modifica el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo para establecer una lista de aditivos alimentarios de la Unión (8), el anexo II por el que se establece la lista de la Unión de aditivos alimentarios autorizados para su utilización en alimentos, y condiciones de uso, es aplicable a partir del 1 de junio de 2013. A fin de permitir la utilización de los óxidos e hidróxidos de hierro (E 172) y la hidroxipropil-metil-celulosa (E 464) para marcar determinadas frutas antes de esa fecha, es necesario especificar una fecha de aplicación anterior con respecto a dichos aditivos alimentarios.
(16)
Por tanto, los anexos I, II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008 deben modificarse en consecuencia.
(17)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos I, II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 3 de junio de 2013.