PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. září 2014
o uznání režimu „Universal Feed Assurance Scheme“ pro prokázání souladu s kritérii udržitelnosti podle směrnic Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES a 2009/28/ES
(2014/667/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7c odst. 6 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (2), a zejména na čl. 18 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s Výborem pro udržitelnost biopaliv a biokapalin,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 98/70/ES a 2009/28/ES stanoví kritéria udržitelnosti pro biopaliva. Články 7b a 7c a příloha IV směrnice 98/70/ES jsou podobné článkům 17 a 18 a příloze V směrnice 2009/28/ES.
(2)
Pokud se mají pro účely uvedené v čl. 17 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice 2009/28/ES zohlednit biopaliva a biokapaliny, měly by členské státy od hospodářských subjektů vyžadovat, aby prokázaly, že biopaliva a biokapaliny splňují kritéria udržitelnosti stanovená v čl. 17 odst. 2 až 5 směrnice 2009/28/ES.
(3)
Pokud hospodářský subjekt předloží doklady nebo údaje získané v souladu s nepovinným režimem uznaným Komisí v rozsahu příslušného rozhodnutí o uznání, členský stát by od dodavatele neměl vyžadovat poskytnutí dalších důkazů o splnění kritérií udržitelnosti.
(4)
Žádost o uznání toho, že režim „Universal Feed Assurance Scheme“ prokazuje, že dodávky biopaliva splňují kritéria udržitelnosti stanovená ve směrnicích 98/70/ES a 2009/28/ES, byla Komisi poprvé předložena dne 16. května 2011. Aktualizovaná verze režimu byla předložena dne 7. února 2014. Režim se používá ve Spojeném království a může se vztahovat jak na složky krmiv a krmné směsi, tak na kombinovatelné plodiny. Tento režim se vztahuje na obchodovací fázi, fázi dopravy a fázi uskladnění zemědělských surovin od brány zemědělského podniku k prvnímu zpracovateli, přičemž pro další fáze spoléhá na jiné nepovinné režimy uznané Komisí. Režim „Universal Feed Assurance Scheme“ musí zajistit, že uznání těchto režimů, se kterými spolupracuje, vydané Komisí zůstane po dobu spolupráce v platnosti. Uznaný režim by měl být zveřejněn v rámci platformy pro transparentnost vytvořené podle směrnice 2009/28/ES.
(5)
Posouzením režimu „Universal Feed Assurance Scheme“ bylo zjištěno, že odpovídajícím způsobem splňuje všechna kritéria směrnice 98/70/ES a směrnice 2009/28/ES kromě čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 2 směrnice 2009/28/ES. Poskytuje však přesné údaje o prvcích, které vyžadují hospodářské subjekty v navazujících článcích zpracovatelského řetězce, k prokázání souladu s čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 2 směrnice 2009/28/ES a uplatňuje metodiku hmotnostní bilance v souladu s požadavky čl. 7c odst. 1 směrnice 98/70/ES a čl. 18 odst. 1 směrnice 2009/28/ES.
(6)
Hodnocením režimu „Universal Feed Assurance Scheme“ bylo zjištěno, že odpovídajícím způsobem splňuje normy spolehlivosti, transparentnosti a nezávislého auditu.
(7)
Režim „Universal Feed Assurance Scheme“ byl posouzen podle právních předpisů platných v době přijetí tohoto rozhodnutí. V případě významných změn v právním základu posoudí Komise režim s cílem stanovit, zda režim stále odpovídajícím způsobem splňuje kritéria udržitelnosti, pro něž je uznán.
(8)
V případě, že v režimu dojde ke změnám, Komise režim posoudí a stanoví, zda stále odpovídajícím způsobem splňuje kritéria udržitelnosti, pro něž je uznán.
(9)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro udržitelnost biopaliv a biokapalin,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim „Universal Feed Assurance Scheme“ (dále jen „režim“), jenž byl předložen Komisi k uznání dne 7. února 2014, prokazuje, že dodávky biopaliv splňují kritéria udržitelnosti stanovená v čl. 7b odst. 3, 4 a 5 směrnice 98/70/ES a v čl. 17 odst. 3, 4 a 5 směrnice 2009/28/ES.
Režim poskytuje přesné údaje pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES a čl. 17 odst. 2 směrnice 2009/28/ES do té míry, že zaručuje, že všechny relevantní informace od hospodářských subjektů v předcházejících článcích zpracovatelského řetězce jsou předány hospodářským subjektům v navazujících článcích zpracovatelského řetězce.
Režim může být použit pro prokázání souladu s čl. 7c odst. 1 směrnice 98/70/ES a čl. 18 odst. 1 směrnice 2009/28/ES po prvního zpracovatele surovin.
Článek 2
Pokud se obsah uvedeného režimu po přijetí tohoto rozhodnutí změní způsobem, jenž by mohl mít vliv na podstatu tohoto rozhodnutí, oznámí se tyto změny neprodleně Komisi. Komise oznámené změny posoudí a stanoví, zda režim stále odpovídajícím způsobem splňuje kritéria udržitelnosti, pro něž je uznán.
Pokud se jednoznačně prokáže, že v režimu nebyly provedeny prvky, jež se pro toto rozhodnutí považují za rozhodující, a pokud dojde k závažnému a strukturálnímu porušení těchto prvků, může Komise toto rozhodnutí zrušit.
Článek 3
Toto rozhodnutí je platné po dobu pěti let.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 17. září 2014.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 17 de septiembre de 2014
sobre el reconocimiento del «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» para demostrar el cumplimiento de los criterios de sostenibilidad establecidos en las Directivas 98/70/CE y 2009/28/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
(2014/667/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 98/70/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de octubre de 1998, relativa a la calidad de la gasolina y el gasóleo y por la que se modifica la Directiva 93/12/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 7 quater, apartado 6,
Vista la Directiva 2009/28/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2009, relativa al fomento del uso de energía procedente de fuentes renovables y por la que se modifican y se derogan las Directivas 2001/77/CE y 2003/30/CE (2), y, en particular, su artículo 18, apartado 6,
Previa consulta al Comité sobre Sostenibilidad de los Biocarburantes y Biolíquidos,
Considerando lo siguiente:
(1)
Tanto la Directiva 98/70/CE como la Directiva 2009/28/CE establecen criterios de sostenibilidad para los biocarburantes. Las disposiciones de los artículos 7 ter y 7 quater y las del anexo IV de la Directiva 98/70/CE son similares a las de los artículos 17 y 18 y a las del anexo V de la Directiva 2009/28/CE.
(2)
Es preciso que, cuando los biocarburantes y biolíquidos deban tenerse en cuenta para los fines contemplados en el artículo 17, apartado 1, letras a), b) y c), de la Directiva 2009/28/CE, los Estados miembros exijan a los agentes económicos la demostración de que esos biocarburantes y biolíquidos cumplen los criterios de sostenibilidad establecidos en el artículo 17, apartados 2 a 5, de la Directiva 2009/28/CE.
(3)
Es preciso también que, cuando un agente económico presente pruebas o datos que, habiéndose obtenido en virtud de un régimen voluntario reconocido por decisión de la Comisión, se enmarquen dentro del ámbito contemplado por esa decisión, el Estado miembro no obligue al proveedor a aportar más pruebas del cumplimiento de los criterios de sostenibilidad.
(4)
La solicitud de reconocimiento de que el «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» demuestra que las partidas de biocarburantes cumplen los criterios de sostenibilidad establecidos en las Directivas 98/70/CE y 2009/28/CE fue presentada por primera vez a la Comisión el 16 de mayo de 2011. La versión actualizada del régimen se presentó el 7 de febrero de 2014. El régimen funciona en el Reino Unido y puede cubrir los ingredientes de los piensos y los piensos compuestos, así como cultivos combinables. El régimen abarca las fases de comercialización, transporte y almacenamiento de las materias primas agrícolas desde el productor hasta el primer transformador y, en el caso de las demás fases, descansa en otros regímenes voluntarios reconocidos por la Comisión. Como tal, es responsabilidad del «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» garantizar que el reconocimiento otorgado por la Comisión a los regímenes con los que opere conjuntamente conserve su validez durante el tiempo que dure la cooperación. Una vez reconocido, el régimen debe quedar disponible en la plataforma de transparencia creada en virtud de la Directiva 2009/28/CE.
(5)
La evaluación del «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» ha concluido que este cumple adecuadamente todos los criterios de sostenibilidad de las Directivas 98/70/CE y 2009/28/CE, salvo el artículo 7 ter, apartado 2, de la Directiva 98/70/CE y el artículo 17, apartado 2, de la Directiva 2009/28/CE. El régimen, no obstante, proporciona datos exactos sobre los elementos que requieren los agentes económicos en las fases posteriores de la cadena de custodia para demostrar el cumplimiento del artículo 7 ter, apartado 2, de la Directiva 98/70/CE y del artículo 17, apartado 2, de la Directiva 2009/28/CE y aplica, asimismo, un método de balance de masas acorde con los requisitos del artículo 7 quater, apartado 1, de la Directiva 98/70/CE y del artículo 18, apartado 1, de la Directiva 2009/28/CE.
(6)
Además, según la evaluación a la que se ha sometido el «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos», este régimen cumple las normas pertinentes de fiabilidad, transparencia y auditoría independiente.
(7)
El «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» ha sido evaluado con referencia a la legislación en vigor en el momento de la adopción de la presente Decisión. Es necesario que, en caso de que la base jurídica sufra modificaciones relevantes, la Comisión evalúe el régimen a fin de determinar si sigue cumpliendo adecuadamente los criterios de sostenibilidad por los que se procede a su reconocimiento.
(8)
Es necesario también que, en caso de que el propio régimen sufra modificaciones, la Comisión lo evalúe para determinar si sigue cumpliendo adecuadamente los criterios de sostenibilidad en los que se apoya su reconocimiento.
(9)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité sobre Sostenibilidad de los Biocarburantes y Biolíquidos.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El «Régimen Universal de Aseguramiento de Piensos» (en lo sucesivo, «el régimen»), cuya solicitud de reconocimiento se presentó a la Comisión el 7 de febrero de 2014, demuestra que las partidas de biocarburantes cumplen los criterios de sostenibilidad establecidos en el artículo 7 ter, apartados 3, 4 y 5, de la Directiva 98/70/CE y en el artículo 17, apartados 3, 4 y 5, de la Directiva 2009/28/CE.
El régimen utiliza datos exactos a efectos del artículo 7 ter, apartado 2, de la Directiva 98/70/CE y del artículo 17, apartado 2, de la Directiva 2009/28/CE en la medida en que garantiza que toda la información pertinente de los agentes económicos en las fases anteriores de la cadena de custodia se transfiera a los agentes económicos en las fases posteriores de la misma.
El régimen, además, puede utilizarse para demostrar el cumplimiento del artículo 7 quater, apartado 1, de la Directiva 98/70/CE y del artículo 18, apartado 1, de la Directiva 2009/28/CE hasta el primer transformador de las materias primas.
Artículo 2
Si, tras la adopción de la presente Decisión, sufriere el régimen modificaciones tales en su contenido que puedan afectar a las bases de esta, dichas modificaciones deberán notificarse sin dilación a la Comisión. La Comisión evaluará las modificaciones que se le notifiquen a fin de determinar si el régimen sigue cumpliendo adecuadamente los criterios de sostenibilidad por los que esté reconocido.
En caso de que se demuestre con claridad que el régimen no ha aplicado elementos que se consideren decisivos para la presente Decisión y si se produjere alguna infracción estructural grave de dichos elementos, la Comisión podrá derogar la presente Decisión.
Artículo 3
La presente Decisión tendrá una validez de cinco años.
Artículo 4
La presente Decisión entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 17 de septiembre de 2014.