PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 999/2014 DE LA COMISIÓN
de 23 de septiembre de 2014
por el que se establece un derecho antidumping definitivo a las importaciones de nitrato de amonio originario de Rusia tras una reconsideración por expiración de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 11, apartados 2 y 5,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. Medidas en vigor
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 2022/95 (2), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de nitrato de amonio clasificado actualmente en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90 y originario de Rusia. Tras una investigación posterior, en la que se determinó que el derecho estaba siendo absorbido, se procedió, mediante el Reglamento (CE) no 663/98 del Consejo (3), a una modificación de las medidas. A raíz de una primera reconsideración por expiración y de una primera reconsideración provisional con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartados 2 y 3, del Reglamento (CE) no 1225/2009 («el Reglamento de base»), el Consejo estableció, mediante el Reglamento (CE) no 658/2002 (4), un derecho antidumping definitivo de 47,07 EUR por tonelada sobre las importaciones de nitrato de amonio clasificado en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90 y originario de Rusia. Posteriormente, se llevó a cabo una reconsideración provisional de la gama de productos considerada con arreglo al artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base y se estableció, mediante el Reglamento (CE) no 945/2005 del Consejo (5), un derecho antidumping definitivo que oscilaba entre 41,42 y 47,07 EUR por tonelada sobre las importaciones de fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, clasificados actualmente en los códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 y ex 3105 90 20 y originarios de Rusia.
(2)
Tras una segunda reconsideración por expiración y una segunda reconsideración provisional con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartados 2 y 3, del Reglamento de base, el Consejo mantuvo, mediante el Reglamento (CE) no 661/2008 (6), las medidas en vigor. El derecho no se modificó, salvo para el Grupo EuroChem (7), para el que el derecho específico pasó a oscilar entre 28,88 y 32,82 EUR por tonelada.
(3)
La Comisión Europea (en lo sucesivo, «la Comisión») aceptó, mediante la Decisión 2008/577/CE (8), las ofertas de compromisos con un límite cuantitativo de los productores rusos JSC Acron y JSC Dorogobuzh, miembros de Acron Holding Company (denominados conjuntamente «Acron»), y del Grupo EuroChem. Mediante la Decisión 2012/629/UE (9), la Comisión retiró su aceptación del compromiso ofrecido por el Grupo EuroChem debido a su inviabilidad.
(4)
En virtud de la sentencia de 10 de septiembre de 2008 (10), interpretada por la sentencia de 9 de julio de 2009 (11), el Tribunal General anuló el Reglamento (CE) no 945/2005 en lo que respecta a JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat («Kirovo»), parte de OJSC UCC UralChem («UralChem»). El Consejo modificó consiguientemente el Reglamento (CE) no 661/2008 mediante el Reglamento (CE) no 989/2009 (12). En consecuencia, el derecho antidumping (de 47,07 EUR por tonelada) se aplica a la empresa Kirovo únicamente en relación con las importaciones de nitrato de amonio clasificadas actualmente en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90.
1.2. Solicitud de reconsideración por expiración
(5)
Tras la publicación de un anuncio de expiración inminente (13) de las medidas antidumping en vigor, la Comisión recibió una solicitud de inicio de una reconsideración por expiración de dichas medidas de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base. La solicitud fue presentada el 28 de marzo de 2013 por una asociación de fabricantes de fertilizantes de la Unión, Fertilizers Europe («el solicitante»), en nombre de productores de la Unión que representan más del 25 % de la producción total de la Unión del producto afectado.
(6)
La petición se basaba en el argumento de que probablemente la expiración de las medidas acarrearía la continuación y la reaparición del dumping y del perjuicio para la industria de la Unión.
(7)
Tras la comunicación de la información, la Asociación Rusa de Productores de Fertilizantes (RFPA, por sus siglas en inglés) alegó que la solicitud de reconsideraciones solo contaba con el apoyo de cierto porcentaje de productores de la Unión de nitrato de amonio de grado fertilizante (FGAN) y que los productores de la Unión de nitrato de amonio de todos los grados y de otros fertilizantes de nitrato de amonio representan un volumen tres veces superior al del solicitante. Esta alegación no tiene, sin embargo, fundamento, ya que el solicitante y quienes apoyan la solicitud también son productores de FGAN, así como de otros productos incluidos en la presente reconsideración por expiración. Por consiguiente, la solicitud no solo contó con el apoyo de los productores de FGAN, sino también con el de los productores de otros tipos del producto afectado y se cumplía asimismo el umbral cuantitativo para el inicio de la reconsideración.
1.3. Inicio de una reconsideración por expiración
(8)
El 12 de julio de 2013, tras determinar, previa consulta al Comité Consultivo, que existían suficientes pruebas para justificar el inicio de una reconsideración por expiración, la Comisión anunció el inicio de una reconsideración por expiración de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, mediante la publicación de un anuncio en el Diario Oficial de la Unión Europea («el anuncio de inicio») (14).
(9)
La RFPA presentó observaciones relativas a las medidas en vigor e impugnó su legalidad antes del inicio de la investigación. La misma parte alegó asimismo que no existían motivos para el inicio de una reconsideración por expiración sobre la base de los elementos enviados, antes del inicio, a la Comisión sobre la probabilidad de una continuación o reaparición del dumping y del perjuicio en caso de que expiraran las medidas.
(10)
Los servicios de la Comisión respondieron a esta parte interesada que solo examinan detalladamente las opiniones expresadas por partes distintas de los solicitantes después del inicio de la investigación.
(11)
Esta parte interesada también solicitó acceso a la solicitud de reconsideración por expiración en su versión presentada el 28 de marzo de 2013, según se indicaba en el anuncio de inicio, así como a la carta sobre las deficiencias enviada por los servicios de la Comisión a los solicitantes a propósito de su solicitud de reconsideración por expiración, al objeto de poder ejercer mejor sus derechos de defensa. Los servicios de la Comisión informaron a la parte interesada de que la decisión de iniciar una investigación solo se basaba en la versión consolidada de la solicitud, que integraba la respuesta a la carta sobre las deficiencias. Las versiones y borradores anteriores no eran pertinentes. Por lo tanto, no facilitar el acceso a la versión inicial y a la carta no constituiría una vulneración de los derechos de defensa de la parte. Esta solicitó la intervención del Consejero Auditor de la Dirección General de Comercio, alegando que se habían vulnerado sus derechos de defensa. El Consejero Auditor confirmó la posición de los servicios de la Comisión el 4 de marzo de 2014.
(12)
La parte interesada también solicitó acceso a las solicitudes de reconsideración por expiración de otros dos procedimientos distintos. La parte afirmaba que tales solicitudes habían sido denegadas por carecer de fundamento y que el acceso a tales documentos le permitiría comparar las circunstancias de los dos casos con la reconsideración pendiente y comprender el análisis de la Comisión acerca de la suficiencia de la solicitud en cada caso para ejercer así adecuadamente los derechos de defensa. La parte recibió todas las aclaraciones de los servicios de la Comisión y el Consejero Auditor confirmó la posición de estos el 4 de marzo de 2014.
1.4. Investigación
1.4.1. Período de investigación de reconsideración y período considerado
(13)
La investigación de la continuación o reaparición del dumping abarcó el período comprendido entre el 1 de julio de 2012 y el 30 de junio de 2013 («el período de investigación de la reconsideración» o «PIR»). El análisis de las tendencias pertinentes para evaluar la probabilidad de reaparición del perjuicio abarcó el período comprendido entre el 1 de enero de 2010 y el 30 de junio de 2013 («el período considerado»).
(14)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que, en comparación con la anterior reconsideración por expiración, que había dado lugar al Reglamento (CE) no 661/2008, se había producido un cambio injustificado de metodología, dado que el período considerado en tal reconsideración había sido más prolongado.
(15)
La Comisión considera que las circunstancias alegadas por la RFPA no constituyen un cambio de metodología a los efectos del artículo 11, apartado 9, del Reglamento de base. En cualquier caso, cabe señalar lo siguiente: según la práctica de la Comisión, el período considerado suele comprender el PIR y los tres años civiles anteriores, a menos que el propio PIR incluya una parte considerable del año civil anterior. En esta última situación, podrían tenerse en cuenta, de manera excepcional, cuatro años civiles. Así sucedió en el caso de la anterior reconsideración por expiración. Por lo tanto, se rechaza la alegación.
1.4.2. Partes afectadas por la investigación
(16)
En el anuncio de inicio, la Comisión invitó a todas las partes interesadas a que se pusieran en contacto con ella para participar en la investigación. Además, la Comisión informó específicamente a los solicitantes, a otros productores de la Unión conocidos, a los productores exportadores conocidos y a las autoridades de Rusia («país afectado»), a importadores, proveedores y usuarios conocidos, a comerciantes y a asociaciones cuyo interés por el inicio de la investigación se conocía, y los invitó a participar.
(17)
Se dio a las partes interesadas la oportunidad de formular observaciones sobre el inicio de la investigación y de solicitar una audiencia con la Comisión o con el Consejero Auditor de la Dirección General de Comercio.
1.4.3. Muestreo
(18)
En el anuncio de inicio, la Comisión indicó que podría realizar un muestreo a las partes interesadas de conformidad con el artículo 17 del Reglamento de base.
a) Muestreo de productores de la Unión
(19)
En el anuncio de inicio, la Comisión comunicó que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. La Comisión seleccionó la muestra sobre la base de la producción en la Unión y de los volúmenes de venta en el mercado de la Unión de productos similares durante el PIR. Esta muestra se compuso de cuatro productores de la Unión, ubicados en Francia, Lituania, Polonia y el Reino Unido (15), que representaban alrededor del 42 % de la producción de la Unión y el 41 % de las ventas de la Unión. La Comisión invitó a las partes interesadas a pronunciarse sobre este muestreo provisional.
(20)
Una parte interesada afirmó que la muestra de los productores de la Unión seleccionada provisionalmente solo debería incluir productores de nitrato de amonio clasificados actualmente en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90 según establecía originalmente el Reglamento (CE) no 2022/95, y no productores de fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, clasificados actualmente en los códigos NC ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 y ex 3105 90 20, según establece el Reglamento (CE) no 945/2005.
(21)
La justificación de esta alegación consistió en que la sentencia del Tribunal de Primera Instancia en el asunto T-348/05, citada en el considerando 4, había anulado el Reglamento (CE) no 945/2005, lo que supuso un aumento del alcance del producto con respecto a la investigación inicial.
(22)
Esta afirmación carece de fundamento. La sentencia en cuestión anulaba el Reglamento (CE) no 945/2005 únicamente en la medida en que este se refiriera a un productor exportador ruso. Para el resto de productores rusos, el alcance del producto aplicable sigue siendo el establecido en el Reglamento (CE) no 945/2005. En cualquier caso, todos los productores de la Unión incluidos en la muestra producen nitrato de amonio clasificado actualmente en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90. Los fertilizantes sólidos clasificados en otros códigos NC los produce la industria de la Unión y son sencillamente el resultado de actividades químicas o de mezcla adicionales para crear fertilizantes compuestos, a los que también se denomina «fertilizantes estabilizados» o «mezclas», con la condición de que el contenido de nitrógeno sea superior al 28 % en peso o el contenido de nitrato de amonio sea superior al 80 % en peso.
(23)
Por lo tanto, la muestra es representativa de la industria de la Unión.
b) Muestreo de los importadores
(24)
Para decidir si era necesario un muestreo y, en caso afirmativo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a importadores no vinculados que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio.
(25)
Ningún importador no vinculado cumplimentó el formulario de muestreo, por lo que no fue necesario realizar muestreo alguno.
c) Muestro de productores exportadores de Rusia
(26)
Para decidir si era necesario un muestreo y, en caso afirmativo, seleccionar una muestra, la Comisión pidió a todos los productores exportadores de Rusia que facilitaran la información especificada en el anuncio de inicio. Además, la Comisión pidió a la Representación Permanente de Rusia ante la Unión que identificara o se pusiera en contacto con otros productores, si los había, que pudieran estar interesados en participar en la investigación.
(27)
Ocho productores exportadores del país afectado facilitaron la información solicitada y accedieron a ser incluidos en la muestra. Durante el PIR, las importaciones a la Unión se efectuaron principalmente con arreglo a los compromisos aceptados. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 17, apartado 1, del Reglamento de base, la Comisión seleccionó una muestra de cuatro productores exportadores que podían investigarse razonablemente dentro del plazo disponible. Estos productores representaban el mayor volumen de exportaciones totales. Incluían las dos empresas que habían exportado a la Unión con arreglo al compromiso durante el PIR. De conformidad con el artículo 17, apartado 2, del Reglamento de base, se consultó a todos los productores exportadores afectados conocidos y a las autoridades del país afectado sobre la selección de la muestra. No se recibieron observaciones. Así pues, la Comisión decidió mantener la muestra propuesta y todas las partes interesadas fueron informadas en consecuencia sobre la muestra seleccionada finalmente.
(28)
La Comisión seleccionó a las siguientes cuatro empresas para el muestreo:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot («SBU Azot»).
(29)
La muestra representaba el 88 % de las exportaciones totales de Rusia en volumen (a la Unión y a terceros países) durante el PIR, sobre la base de las respuestas a los formularios de muestreo.
1.4.4. Respuestas al cuestionario y visitas de inspección
(30)
La Comisión envió cuestionarios a todos los productores exportadores de Rusia que así lo habían solicitado, así como a los productores de la Unión incluidos en la muestra, a usuarios y asociaciones de comercio que se dieron a conocer antes del vencimiento del plazo fijado en el anuncio de inicio.
(31)
Se recibieron las respuestas al cuestionario de los cuatro productores exportadores rusos incluidos en la muestra. Una asociación de comercio que representaba a los usuarios, a saber, la National Farmers' Union of England and Wales (NFU), facilitó una respuesta parcial al cuestionario.
(32)
En cuanto a los productores exportadores rusos, solo Acron facilitó una respuesta completa al cuestionario. Las otras tres empresas incluidas en la muestra (EuroChem, UralChem y SBU Azot) proporcionaron únicamente respuestas parciales, limitándose a facilitar datos sobre capacidad, cifras de venta globales a precios franco fábrica y cierta información sobre su coste de producción. Estas respuestas parciales no permitieron que la Comisión verificara íntegramente sus datos de ventas ni sus costes de producción.
(33)
La Comisión informó a los productores exportadores afectados incluidos en la muestra sobre su intención de aplicar el artículo 18 del Reglamento de base en lo tocante a la información que no habían facilitado y estos hicieron uso de su derecho a ser oídos por el Consejero Auditor. Además, en la información específica comunicada a cada uno de los tres productores exportadores afectados incluidos en la muestra, la Comisión indicó qué datos facilitados por cada empresa había utilizado en su análisis y cuáles consideraba incompletos, por lo que había tenido que recurrir a los «datos disponibles» de conformidad con el artículo 18, apartado 1, del Reglamento de base. Concretamente, la Comisión utilizó las cifras de ventas globales a precio de fábrica en lugar de cifras detalladas basadas en listas de ventas que recogieran todas las transacciones.
(34)
Por otra parte, una asociación que representaba a los importadores, la Asociación Europea de Importadores de Abonos (EFIA), pidió ser reconocida como parte interesada en nombre de sus miembros y presentó observaciones escritas. Tres importadores indicaron que habían suspendido todas las importaciones de fertilizantes originarios de Rusia.
(35)
Varias asociaciones de usuarios, a saber, el Comité de las Organizaciones Profesionales Agrarias de la UE (COPA) y la Confederación General de las Cooperativas Agrarias de la UE (COGECA), la NFU y las asociaciones francesas AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) y AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales) presentaron alegaciones escritas.
(36)
La Comisión recabó y contrastó toda la información que consideró necesaria para determinar el dumping, el perjuicio resultante y el interés de la Unión. Se realizaron visitas de inspección, de conformidad con el artículo 16 del Reglamento de base, en los locales de las empresas siguientes:
Productores de la Unión
-
AB «ACHEMA», Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Lituania,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe «Puławy» S.A, Polonia,
-
Grow How UK Limited, Ince, Reino Unido,
-
YARA France SA, Francia.
Productores exportadores de Rusia
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, comerciante vinculado ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
EuroChem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot y OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot y Kirovo-Chepetsk Chemical Works (UralChem),
-
Kemerovo JSC «Azot» y LLC «Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant» (SBU Azot).
Importador vinculado
-
Agronova Europe AG, Suiza (relacionada con Acron).
1.5. Comunicación de información
(37)
El 13 de junio de 2014, la Comisión comunicó a todas las partes interesadas los hechos y consideraciones esenciales sobre cuya base pretendía proponer el mantenimiento de las medidas antidumping en vigor e invitó a todas las partes interesadas a presentar observaciones. La Comisión consideró y tuvo en cuenta, en su caso, las observaciones presentadas por las partes interesadas.
(38)
Tras la comunicación de la información, la RFPA reiteró que se había producido una serie de presuntas irregularidades de procedimiento durante la reconsideración y señaló la negativa de la Comisión a conceder acceso a la versión inicial de la solicitud presentada por el solicitante el 28 de marzo de 2013 y a la concesión de acceso al expediente no confidencial presuntamente fuera de plazo.
(39)
En cuanto a la solicitud de acceso a la solicitud de reconsideración inicial, los servicios de la Comisión explicaron en reiteradas ocasiones por escrito y oralmente, incluso en reuniones presididas por el Consejero Auditor, los motivos por los que esta solicitud no pudo aceptarse con arreglo al marco jurídico vigente.
(40)
En cuanto a la concesión de acceso al expediente no confidencial presuntamente fuera de plazo, la Comisión considera que, aunque pudiera demostrarse tal alegación, los derechos de defensa de la RFPA no se vieron afectados. En primer lugar, la Comisión comunicó a la RFPA los hechos esenciales sobre cuya base tenía intención de seguir aplicando las medidas y dio a la asociación tiempo suficiente para reaccionar. En segundo lugar, antes de esta comunicación, se había otorgado acceso a la RFPA al expediente no confidencial íntegro.
(41)
La RFPA también alegó que, contrariamente a la práctica habitual, las reuniones celebradas entre los servicios de la Comisión y el solicitante en abril y mayo de 2014 no se hicieron constar en el expediente no confidencial y que los datos presentados por el solicitante en mayo de 2014 no se acompañaron de un resumen no confidencial adecuado.
(42)
La práctica habitual consiste en que las partes interesadas que soliciten una audiencia presenten sus opiniones oralmente y las acompañen de alegaciones escritas. Las versiones no confidenciales de tales alegaciones se integran en el expediente abierto a la inspección y se ponen a disposición de cualquier otra parte interesada. Estos documentos registran las reuniones y audiencias celebradas por los servicios de la Comisión. Por lo tanto, esta alegación se desestimó por no atenerse a los hechos.
(43)
En cuanto a la segunda alegación, la versión no confidencial de los datos limitados presentada en mayo de 2014 no pudo presentarse de un modo distinto sin revelar secretos comerciales de los productos de la Unión. Por consiguiente, no puede aceptarse esa alegación.
2. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
2.1. Producto afectado
(44)
El producto afectado por esta reconsideración es el mismo que se define en el Reglamento (CE) no 661/2008, es decir, fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, clasificados actualmente en los códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 y ex 3105 90 20 y originarios de Rusia (en lo sucesivo, «NA» o «el producto afectado»). Sin embargo, en relación con el NA producido por JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), únicamente el NA clasificado actualmente en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90 es el producto afectado a los efectos del Reglamento (CE) no 989/2009.
(45)
La principal materia prima utilizada en la producción del NA es gas, que representa entre el 70 y el 80 % de los costes de producción totales. La ampliación del alcance del producto en 2005 tenía por objeto incluir el nitrato de amonio al que se le añaden nutrientes de fósforo y/o de potasio, ya que tales mezclas presentan, en lo fundamental, las mismas características físicas y químicas básicas y las mismas propiedades agronómicas.
(46)
Cabe señalar que los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90 (respectivamente «nitrato de amonio en forma distinta de solución acuosa» y «mezclas de nitrato de amonio con carbonato de calcio o con otras materias inorgánicas sin poder fertilizante con un contenido de nitrógeno superior al 28 % en peso») pueden contener NA empleado con fines industriales (como la fabricación de explosivos), así como NA empleados con fines agrícolas. Ambos tipos comparten las mismas características técnicas y químicas, pueden intercambiarse con facilidad y se consideran el producto afectado.
(47)
Tras la comunicación de la información, los representantes de las autoridades rusas alegaron que la ampliación del alcance del producto llevada a cabo en 2005 no era coherente con el Acuerdo antidumping de la OMC, ya que no se determinó la existencia de dumping, perjuicio y vínculo causal con respecto a los productos adicionales incluidos en la ampliación de 2005.
(48)
Esta alegación carece de fundamento por los motivos ya expuestos en el considerando 22 y, por consiguiente, se desestima.
2.2. Producto similar
(49)
Como en las investigaciones previas, se constató que el NA que se produce y se vende en el mercado interior de Rusia y el que se exporta a la Unión desde ese país poseen las mismas características y aplicaciones físicas y técnicas básicas. Por consiguiente, son productos similares a los efectos de la presente investigación a tenor del artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
(50)
El NA producido por la industria de la Unión es un producto similar, en lo que respecta a las características físicas y técnicas, al NA exportado a la Unión por Rusia.
3. PROBABILIDAD DE CONTINUACIÓN O REAPARICIÓN DEL DUMPING
3.1. Observaciones preliminares
(51)
De conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, la Comisión examinó la probabilidad de que la expiración de las medidas vigentes condujese a una continuación o una reaparición del dumping.
3.2. Importaciones objeto de dumping durante el período de investigación de reconsideración
(52)
Tal como se indica en el considerando 32, solo un productor exportador incluido en la muestra (Acron) cooperó plenamente en la investigación. Sin embargo, según se expone en el considerando 3, la Comisión aceptó en 2008 una oferta de compromiso de Acron relativo a los precios que seguía vigente durante el PIR. Debido a la existencia del compromiso relativo a los precios, los precios de exportación de Acron durante el PIR se determinaron con arreglo a dicho compromiso, que fija un precio de importación mínimo. Consiguientemente, tales precios de exportación no se consideraron un elemento fiable para evaluar si sería probable que el dumping continuara produciéndose o si reaparecería en caso de que se permita que expiren las medidas antidumping.
(53)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que ello significaba que la Comisión había determinado que realmente no existía dumping. Tal conclusión no es exacta. Toda vez que los productores exportadores rusos, con la salvedad de Acron, no cooperaron plenamente, la Comisión no contaba con datos suficientes para llevar a cabo cálculo del dumping alguno basándose en los propios datos de las empresas. En relación con Acron sí podría haber llevado a cabo un cálculo del dumping pero, tal como se ha explicado en el considerando 52, la Comisión consideró que sus datos no eran fiables a los efectos de la presente reconsideración por expiración.
(54)
Acron afirmó la invalidez del argumento de la Comisión de que sus precios reales de exportación a la UE no son fiables debido a la existencia de un compromiso relativo a los precios y, por lo tanto, no pueden emplearse para determinar un precio de exportación. Sin embargo, eso no es lo que argumentó la Comisión. Esta no alegó que los precios de exportación no pudieran utilizarse como tales debido al compromiso relativo a los precios, sino que llegó a la conclusión de que tales precios de exportación se consideraban un elemento poco fiable en el análisis de la probabilidad de continuación o reaparición del dumping en las circunstancias concretas de esta investigación. La Comisión no considera que los precios de exportación basados en un compromiso relativo a los precios sean un indicador significativo en el análisis de la futura política de los productores exportadores en ausencia de medidas y de compromisos relativos a los precios.
(55)
En contra de lo afirmado por Acron, no cabe considerar que sus precios de exportación a la UE sean únicamente el resultado de unas condiciones de mercado normales. Durante todo el PIR, Acron fue el único productor exportador ruso que se benefició de un compromiso relativo a los precios, ya que todos los demás productores exportadores rusos estaban sujetos al pago de derechos. Estos elementos afectaron en definitiva la posición competitiva de Acron como proveedor ruso exclusivo del mercado de la UE.
3.3. Probabilidad de reaparición del dumping
(56)
Habida cuenta de las consideraciones expuestas en los considerandos 52 a 55, la Comisión analizó si existían indicios de probabilidad de reaparición del dumping en caso de que expiraran las medidas. Analizó los siguientes factores: el precio de exportación de Rusia a otros destinos, la capacidad de producción y la capacidad disponible en Rusia en su conjunto, así como el atractivo del mercado de la Unión de otros terceros mercados.
3.3.1. Exportaciones de Rusia a otros destinos
(57)
La Comisión determinó que la media ponderada de los precios de exportación franco fábrica para mercados de terceros países como Brasil, Colombia y Perú durante el PIR era inferior a la media de precios franco fábrica internos reales pagados o pagaderos durante el PIR. Acron, pues, había vendido a precios objeto de dumping a los mercados de terceros países, sobre todo al de Brasil, con mucho el principal mercado de exportación de un tercer país.
(58)
En cuanto a los tres otros productores exportadores incluidos en la muestra, la Comisión también determinó que su media ponderada de precios de exportación franco fábrica para mercados de terceros países como Brasil, Perú, Colombia, Ucrania y Kazajistán era, en el caso de los tres, inferior a la media de los precios franco fábrica internos reales pagados o pagaderos durante el PIR, por lo que los productos también se habían vendido a precios objeto de dumping. Esta conclusión se basó en datos verificados facilitados por los productores exportadores rusos, que representaban alrededor del 80 % de las exportaciones a terceros países. Así pues, no hubo necesidad de que la Comisión recurriera a las estadísticas sobre exportaciones de Rusia, como había propuesto la RFPA. Las exportaciones a terceros países de los cuatro productores exportadores incluidos en la muestra se habían realizado a unos niveles de precios sostenibles durante el PIR.
(59)
La RFPA alegó que los datos disponibles en el documento de información apuntan a que, en lo que concierne a EuroChem, no se había producido dumping o a que, a lo sumo, el margen de dumping había sido de minimis. Este argumento está fuera de lugar. El objetivo del análisis no es calcular el margen de dumping exacto de EuroChem, sino determinar si era probable la reaparición del dumping por parte de Rusia si se permitiera que expiraran las medidas. En ese contexto, la investigación reveló que, también en el caso de EuroChem, la media de precios franco fábrica para terceros países era inferior a la media de los precios franco fábrica internos, por lo que los productos se habían vendido a precios objeto de dumping. La política de precios de EuroChem en relación con las ventas a terceros países (exportaciones a precios inferiores a los internos) es un factor relevante a la hora de determinar la probabilidad de reaparición de dumping en la UE en caso de permitirse que las medidas expiren.
(60)
La RFPA alegó que en los cálculos del dumping se habían empleado metodologías inadecuadas. Como se ha explicado, la Comisión no calculó los márgenes de dumping sino que se limitó a comparar la media de precios franco fábrica internos con la media de precios de exportación basándose en los datos facilitados por las empresas incluidas en la muestra. En un análisis de la probabilidad de reaparición del dumping no es necesario calcular los márgenes de dumping exactos, así que no había motivo para emplear los valores cif, tal como propuso la RFPA.
(61)
Esta afirmó que la Comisión no había comparado precios producto a producto y que no se había realizado un ajuste por fase comercial. La Comisión analizó la alegación y determinó que la diferencia de precios habría sido similar incluso si la comparación se hubiera efectuado producto a producto. En cualquier caso, el nivel de ajustes por fase comercial no pudo determinarse, ya que las empresas incluidas en la muestra, salvo Acron, solo cooperaron parcialmente y no facilitaron datos suficientemente detallados, sobre todo en lo que se refiere a las listas que recogen todas las transacciones. Por ello, se rechaza este argumento.
(62)
Las exportaciones a la Unión durante el PIR no pudieron utilizarse para determinar la conducta futura de los otros tres productores exportadores incluidos en la muestra por los motivos siguientes. Durante el PIR, EuroChem, al igual que Acron, solo exportó ateniéndose al compromiso relativo a los precios. EuroChem solo efectuó ventas a la Unión durante el período en que contó con un compromiso en vigor y dejó de vender tras la retirada del compromiso el 11 de octubre de 2012 por la Comisión, a raíz de la Decisión 2012/629/UE. En cuanto a SBU Azot y UralChem, estas empresas no vendieron el producto afectado a la Unión durante el PIR.
(63)
La Comisión no consideró necesario determinar si las ventas internas se realizaron en el marco de operaciones comerciales normales. De hecho, los precios internos reales indican ya que las ventas a mercados de terceros países fueron objeto de dumping. Por lo tanto, un examen de la rentabilidad de las ventas internas, con el posible efecto de que el valor normal tendría que determinarse (partiendo de la base de los costes y los beneficios razonables) si se considerara que tales ventas registraron pérdidas, solo podría haber dado lugar a un aumento del valor normal y, por ende, del margen de dumping identificado en las exportaciones a mercados de terceros países.
(64)
En el contexto de una reconsideración por expiración y del análisis de la probabilidad de reaparición del dumping, basta con determinar que es probable que reaparezca si las medidas expiran. Consiguientemente, la Comisión no consideró necesario analizar la rentabilidad de las ventas internas y, de este modo, no evaluó la fiabilidad de los costes de producción de conformidad con el artículo 2, apartado 5, del Reglamento de base.
(65)
Habida cuenta de las consideraciones expuestas, la Conclusión concluye que los productores exportadores rusos venden actualmente el producto afectado a precios objeto de dumping a terceros países de América Latina, Europa Oriental, África y Asia. Durante el PIR la media de los precios de exportación franco fábrica equivalía a 201 EUR/tonelada para terceros países, mientras que la media de precios franco fábrica internos era de 221 EUR/tonelada. Por consiguiente, la Comisión considera probable que, en caso de derogarse las medidas vigentes, los productores exportadores rusos también vendan a la Unión a precios objeto de dumping.
(66)
La RFPA alegó que no tiene sentido comparar los precios internos rusos con los precios de exportación rusos a terceros países. La Comisión, sin embargo, considera al respecto que tales precios son un indicador importante en la evaluación sobre la probable evolución de las futuras exportaciones a la Unión en caso de que las medidas expiren, toda vez que las exportaciones rusas a la mayoría de terceros países no están sujetas a derechos antidumping. Concretamente, tal como se ha explicado en el considerando 52, a falta de datos fiables sobre las exportaciones rusas a la Unión durante el PIR, los precios de exportación a terceros países son un elemento importante en esta evaluación global.
(67)
El Gobierno ruso y Acron alegaron al respecto que la continuación de las medidas ya es ilegal, sobre la base de la circunstancia de que tales medidas se impusieron en primer lugar, en virtud del Reglamento (CE) no 661/2008, recurriéndose a la metodología de ajuste del gas presuntamente ilegal para calcular el valor normal.
(68)
Como se ha indicado en el considerando 63, la Comisión no consideró necesario determinar en esta investigación si las ventas internas se habían realizado en el marco de operaciones comerciales normales, con el posible efecto de que el valor normal tendría que calcularse. Como Acron señaló acertadamente en su alegación tras comunicarse la información, ello no excluye el cálculo del valor normal, incluidos los ajustes necesarios, si es procedente en cualquier investigación futura.
3.3.2. Capacidad disponible
(69)
La Comisión determinó la capacidad disponible de los productores rusos conocidos basándose en lo siguiente. Los datos sobre la capacidad disponible de las cuatro empresas incluidas en la muestra se basaron en sus respuestas al cuestionario, que se corrigieron en caso necesario a raíz de las inspecciones in situ. En cuanto a las plantas que producen nitrato de amonio utilizado como fertilizante y nitrato de amonio utilizado con fines industriales (como la fabricación de explosivos), por encima de su capacidad disponible total se tuvo en cuenta el denominado «nitrato de amonio de baja densidad», que también es el producto afectado, según se establece en el considerando 46. En el mismo sentido, también se tuvo en cuenta la capacidad disponible de las plantas que solo producen nitrato de amonio utilizado con fines industriales. Además, la capacidad disponible total de Kirovo se incluyó en el cálculo de la capacidad disponible, ya que la capacidad disponible de otros tipos de nitrato de amonio actualmente excluidos de la aplicación de las medidas antidumping (16) puede utilizarse con mucha facilidad para la producción de nitrato de amonio clasificado en los códigos NC 3102 30 90 y 3102 40 90.
(70)
De los cinco productores rusos restantes, una empresa facilitó a la Comisión una respuesta sobre su capacidad disponible. En cuanto a las demás, los datos los facilitó la RFPA.
(71)
En los casos en que las cifras de producción reales presentadas por los productores rusos que no se incluyeron en la muestra eran más elevadas que la capacidad notificada, la producción real se tomó como base para determinar la capacidad real. En tales casos, la capacidad notificada se refería a capacidades nominales (es decir, la capacidad designada de las plantas) que no se habían corregido después de una modernización de las plantas que dio lugar a un aumento de su capacidad.
(72)
Partiendo de dicha base, la Comisión determinó que, durante el PIR, los productores exportadores rusos disponían de una capacidad total de 9 592 000 toneladas, mientras que su producción real (incluido el nitrato de amonio empleado con fines industriales y otros tipos de nitrato de amonio excluidos actualmente de la aplicación de las medidas antidumping (17)) era de 8 519 105 toneladas.
(73)
Consiguientemente, y en contra de las afirmaciones de la RFPA de que la capacidad instalada de los productores exportadores se utilizaba íntegramente, estos dispusieron durante el PIR de 1,07 millones de toneladas de capacidad disponible. Esta última cantidad corresponde al 16,9 % del consumo de la Unión (sobre la base del consumo establecido de 6,35 millones de toneladas durante el PIR, véase la sección 5.1 infra).
(74)
No obstante, la Comisión también determinó, en el contexto de su análisis prospectivo, que después del PIR la capacidad se incrementó en aproximadamente 472 000 toneladas debido a la instalación de nuevas capacidades por parte de algunos de los productores exportadores incluidos en la muestra. La capacidad disponible total equivaldría, así, a un 24,3 % del consumo de la Unión.
(75)
Tras la comunicación de la información, la RFPA sostuvo que no existían capacidades de reserva o que, cuando menos, la Comisión debería analizar que no existieran capacidades disponibles nominales. Asimismo, la RFPA discrepó en cuanto a que fueran a crearse nuevas capacidades después del PIR.
(76)
La RFPA y los productores exportadores rusos notificaron su capacidad instalada basándose en la capacidad teórica nominal, que en algunos casos no tenía en cuenta actualizaciones recientes. Este punto le quedó claro a la Comisión, a raíz de las inspecciones in situ, y se tuvo en cuenta. Tal como expuso correctamente la RFPA en sus alegaciones posteriores a la comunicación de la información, la capacidad nominal notificada en relación con los productores exportadores no incluidos en la muestra se aceptó para los productores no incluidos en la muestra que producían menos de la capacidad notificada. En cuanto a otros productores no incluidos en la muestra, en los casos en que las cifras de producción reales presentadas eran más elevadas que la capacidad notificada, la producción real se tomó como base para determinar la capacidad real. En el caso de tres productores no incluidos en la muestra, que no presentaron datos sobre capacidad y producción, se emplearon los datos facilitados por la RFPA.
(77)
La Comisión considera que este es un planteamiento claro y coherente para determinar la capacidad de producción total de los productores rusos del producto afectado. En contra de lo que se ha afirmado, se aplicó la misma metodología a todos los productores. Si la producción real era superior a la capacidad nominal notificada debido, por ejemplo, a una mejora de las instalaciones de producción, la Comisión no ve razón por la que no pudiera tenerse en cuenta objetivamente dicha capacidad adicional, toda vez que es evidente que la capacidad nominal no es exacta. El argumento de que dicha metodología no es habitual en el mercado, tal como se ha alegado, no se considera un motivo para no tener en cuenta los datos de producción reales. Asimismo, el modo en que se calcula la capacidad de la Unión, según expuso la RFPA, es irrelevante a la hora de determinar la capacidad de producción total de los productores rusos.
(78)
Frente a lo afirmado por la RFPA, la no utilización de las capacidades nominales notificadas en algunos casos y su sustitución por datos de producción reales, contrastados en la mayoría de los casos, no significa que la Comisión haya aplicado el concepto de los mejores datos disponibles en el sentido del artículo 18 del Reglamento de base. En cuanto a la capacidad, la Comisión ha utilizado plenamente los datos facilitados por los propios productores rusos, pero ha aplicado una metodología para calcular la capacidad de producción total en la que ha tenido en cuenta no solo la capacidad nominal sino, asimismo, la producción y la capacidad reales. Esta metodología se expuso en el documento de información general y el resultado de su aplicación, por empresa e incluso por planta, se comunicó a las empresas afectadas. Consiguientemente, a la hora de determinar la capacidad de producción total, la Comisión solo ha recurrido a datos facilitados por productores rusos y la RFPA. Se facilitaron todos los datos pertinentes y no hubo necesidad de recurrir a otras fuentes de datos al respecto.
(79)
En general, en lo que atañe a los productores que no fueron objeto de una inspección, se emplearon los datos sobre capacidad y producción notificados por ellos en sus respuestas. La RFPA presentó observaciones sobre el cálculo de la capacidad de determinadas empresas y plantas. Alegó que, a propósito del productor Uralchem Kirovo, el volumen de producción durante el PIR, tal como se indica en el documento de información, no era correcto. La Comisión aceptó este punto y utilizó, en lugar de ello, el volumen de producción indicado en las alegaciones posteriores a la comunicación de la información. También se tuvo en cuenta el informe técnico sobre la capacidad, facilitado durante la inspección de la planta, que se relacionaba con la producción máxima de NA lograda en la planta en cuestión, tal como había indicado acertadamente la RFPA. En cuanto al productor Uralchem Berezniki, en el cálculo de la capacidad se utilizó una cifra de diez días para el mantenimiento, según había indicado esta empresa durante la inspección in situ. Las observaciones recibidas tras la comunicación de la información acerca de paradas de la producción adicionales no se justificaron y parecían basarse en datos correspondientes a otra empresa. Por tanto, se rechazaron estas observaciones.
(80)
Igualmente, tampoco se justificaron las observaciones relativas a ciertos cuellos de botella en el proceso de producción en otras plantas, que no pudieron verificarse y, por ende, no se tuvieron en cuenta. A propósito de una planta concreta, el cuello de botella parecía relacionarse con la producción de ácido nítrico. Sin embargo, incluso teniendo en cuenta la supuesta producción máxima de ácido nítrico, seguiría siendo posible alcanzar la capacidad determinada por la Comisión, considerando que, para producir una tonelada de NA hace falta menos de una tonelada de ácido nítrico.
(81)
En cuanto al aumento de la capacidad tras el PIR, la RFPA afirmó que dicho aumento referido a un productor, que invirtió en una nueva línea de producción, se había sobrestimado. Sin embargo, la Comisión basó la capacidad prevista en la traducción al inglés de un informe técnico referido a esta nueva línea de producción que había facilitado la empresa durante la inspección in situ de sus instalaciones y al que, por tanto, había considerado fiable.
(82)
Acron alegó que no cuenta con una capacidad disponible de consideración, debido sobre todo a las dificultades relativas al acceso a las materias primas Sin embargo, la investigación reveló que las materias primas no solo se utilizaban para producir el producto afectado sino, además, otros muchos. En vista de este uso generalizado y, consiguientemente, de la posibilidad de reorientar fácilmente el uso de las materias primas a la producción del producto afectado, tales supuestas dificultades no se consideraron un elemento que pudiera limitar la capacidad de producción total del producto afectado.
(83)
El uso de la metodología descrita en el considerando anterior dio lugar a que la Comisión concluyera que existe una importante sobrecapacidad. Los argumentos expuestos por la RFPA y Acron no pudieron justificarse, por lo que se rechazan.
(84)
La Comisión considera que, si se derogaran las medidas vigentes, es probable que al menos una parte de esta capacidad disponible se empleara y dirigiera a los mercados de la Unión por los motivos que se indican a continuación.
(85)
En primer lugar, algunos de los mercados de exportación de mayor magnitud potencial para el NA en todo el mundo (como los de los Estados Unidos y Australia) están protegidos por medidas antidumping frente a las exportaciones rusas. Por otra parte, el mercado chino sigue estando cerrado a las importaciones de NA. Por ende, no es probable o posible que los productores rusos exporten a tales mercados.
(86)
El 22 de mayo de 2014, el Departamento de Comercio de los Estados Unidos publicó los resultados preliminares de una Revisión administrativa del derecho antidumping (18) en la que proponía que se redujera a cero la cuantía de los derechos impuestos a Acron y EuroChem por la exportación de NA a los EE. UU. No obstante, aunque se confirmara esta propuesta, los derechos actualmente vigentes seguirían aplicándose a todos los demás productores exportadores de Rusia. Además, con arreglo a la sección 751(a)(2) de la Ley arancelaria de los Estados Unidos de 1930, modificada, («la Ley»), la supresión de los derechos impuestos a Acron y EuroChem solo será de aplicación durante un año y, posteriormente, se someterá a una nueva revisión administrativa anual, dependiendo de cuyo resultado podrían instaurarse de nuevo los derechos antidumping. Por último, el mercado estadounidense de NA utilizado como fertilizante ha ido declinando a lo largo del pasado decenio debido al aumento de los requisitos de seguridad y a la falta de voluntad de los distribuidores para seguir vendiendo NA (19). Por otra parte, debido a la actividad extractiva del gas de esquisto, que se ha puesto en marcha en los últimos años, los productores estadounidenses de NA gozan ahora de acceso a un gas más barato. Por lo tanto, es probable que Acron y EuroChem se enfrenten una dura competencia y que no sean capaces de conquistar una cuota de mercado importante en los EE. UU.
(87)
La RFPA alegó que los demás destinos principales del NA ruso, como América Latina (sobre todo Brasil), Egipto y Turquía, experimentarán, con respecto a 2012, un importante crecimiento hasta 2017. Se refirió a un informe en el que se pronosticaba un incremento global del 15 % de la demanda de NA en Brasil, Egipto, Perú, Turquía, Ecuador y Colombia en conjunto. Este incremento equivale a 749 000 toneladas (de 4,851 millones de toneladas en 2012 a 5,6 millones de toneladas en 2017), lo que representa un aumento medio de 149 800 toneladas. Sin embargo, ello solo representa un 9,7 % de la capacidad disponible anual estimada de los productores rusos. El solicitante alega que el aumento del consumo en estos países podría verse contrarrestado en parte por la futura producción interna, ya que, supuestamente, los países en cuestión están desarrollando una serie de proyectos de creación de capacidades propias para la producción de NA u otros fertilizantes con base de nitrógeno. Independientemente de que tales proyectos se acaben materializando y absorban al menos en parte el aumento del consumo, la Comisión considera que el consumo previsto en los países en cuestión se halla a un nivel que solo permitiría la absorción parcial de la capacidad disponible de los productores rusos.
(88)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que la Comisión no había tenido en cuenta los aumentos del consumo del NA ruso en otros mercados de terceros países, concretamente en la región que forman los países de la antigua Unión Soviética. Sin embargo, en uno de los principales mercados de esa región, Ucrania, también se aplican derechos antidumping a las importaciones de NA ruso. En julio de 2014, los derechos se prorrogaron por un plazo de cinco años y su cuantía se incrementó de manera considerable. Así pues, este mercado se está cerrando aún más a las importaciones de NA ruso.
(89)
Además, el nivel de precios de otros mercados, como por ejemplo el de Kazajistán, es tal que para los productores exportadores rusos sería más atractivo dirigir sus exportaciones a la Unión. Asimismo, los mercados citados son mucho menores que el de la Unión. Por ejemplo, el consumo en Kazajistán representa menos del 4 % del de la Unión.
(90)
Se alegó, además, que las previsiones de crecimiento de otros destinos principales de las exportaciones no se habían calculado correctamente. Sin embargo, los datos utilizados se basaron en el informe independiente citado en el considerando 87. Aunque pudieran haberse subestimado estos datos, como se alegó, las proyecciones de crecimiento de la demanda podrían seguir satisfaciéndose con facilidad mediante el uso de una parte de la capacidad disponible de los productores rusos.
(91)
En segundo lugar, no es probable que el mercado interno absorba la capacidad disponible. La RFPA alegó que, según el mismo informe, el consumo en Rusia también sigue siendo vigoroso y está previsto que crezca en el futuro, y que los productores rusos tratarán de satisfacer ante todo la demanda del mercado interno. La RFPA reiteró este argumento tras la comunicación de la información. Sin embargo, durante el PIR las ventas internas representaron el 53 % de las ventas totales de los productores rusos y el aumento previsto del 3 % anual durante los siguientes cinco años (una media aproximada de 120 000 toneladas anuales) podría satisfacerse fácilmente a través de la capacidad disponible de que los productores rusos ya disponen. El incremento anual previsto constituye menos del 7,8 % de la capacidad disponible anual estimada de los productores rusos tras el PIR. Además, el futuro aumento del consumo solo es un pronóstico y podría no producirse o hacerlo a un ritmo más lento ya que, según el mismo informe, se habían registrado importantes fluctuaciones en el consumo doméstico de los últimos cinco años con respecto al de la Unión o el de terceros países (20).
(92)
En tercer lugar, la Unión sigue siendo el mercado de NA más importante del mundo, ya que representa en torno al 18 % del consumo global. Su proximidad geográfica a Rusia, así como la circunstancia de que algunos exportadores rusos cuenten con canales de distribución bien consolidados en la Unión facilita logísticamente las exportaciones.
(93)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que debería tenerse en cuenta la existencia de supuestos obstáculos técnicos al comercio en cuanto a la entrada de NA ruso a la Unión, concretamente la prohibición de las ventas (en Alemania) o una regulación estricta del almacenamiento de NA en otros Estados miembros. Sin embargo, frente a las afirmaciones de la RFPA, tales limitaciones se aplican tanto a los exportadores de terceros países como a productores de la Unión de una manera no discriminatoria y no afectan a las importaciones de manera desproporcionada. Además, tales limitaciones no han repercutido en el atractivo general del mercado de la Unión, ya que este sigue siendo uno de los mayores del mundo en lo tocante al consumo. Por tanto, la Comisión rechaza esta alegación.
(94)
La Comisión concluye, pues, que los productores rusos disponen de una importante capacidad disponible, que es muy probable se utilice para aumentar de manera sustancial las exportaciones de la Unión si las medidas expiran.
3.3.3. Incentivos para reorientar los volúmenes de ventas a la Unión
(95)
El nivel de precios de la Unión es, actualmente, muy superior al de los principales terceros países a los que Rusia abastece y al del mercado interno ruso. Durante el PIR, la media de precios de exportación franco fábrica (201 EUR/tonelada) a terceros países y la media de precios franco fábrica internos (221 EUR/tonelada) de los cuatro productores exportadores incluidos en la muestra era, respectivamente, un 34 y un 27 % inferior a la media de precios franco fábrica de los productores de la Unión incluidos en la muestra (303 EUR/tonelada) (véase el cuadro 7) e inferior asimismo a la media de precios de importación de Rusia a la Unión (véase el cuadro 2) y de terceros países a la Unión (véase el cuadro 3).
(96)
En caso de derogarse las medidas, es probable que los precios de la Unión bajen de resultas del aumento del suministro de importaciones a un precio inferior. Sin embargo, habida cuenta de la importante diferencia entre los precios de exportación de los productores exportadores rusos a terceros países y los precios cobrados durante el PIR en el mercado de la Unión por tales productores, los productores exportadores de terceros países y los productores de la Unión, se antoja improbable que los precios cobrados en el mercado de la Unión vayan a bajar hasta situarse al nivel observado actualmente en los mercados de terceros países a los que los productores rusos exportan. Es, por tanto, probable que los productores exportadores traten de lograr un mayor margen de beneficios al vender a la Unión. De resultas de ello, es probable que los productores exportadores vean incentivada la reorientación de una parte de sus volúmenes de exportación actuales a terceros países (que representan aproximadamente 3,4 millones de toneladas en el PIR, lo que equivale a más del 50 % del consumo de la Unión) a la Unión Europea (21).
3.4. Conclusión
(97)
Habida cuenta de las consideraciones expuestas en el apartado 3.3, la Comisión concluye que existe probabilidad de reaparición del dumping y de un aumento sustancial de las cantidades exportadas a la Unión en caso de que dejen de aplicarse las medidas.
4. DEFINICIÓN DE INDUSTRIA DE LA UNIÓN
(98)
La industria de la Unión se definió como los productores conocidos de NA de la Unión durante el período considerado.
(99)
Como se indica en el considerando 19, se seleccionó una muestra de cuatro empresas. Todos los productores de la Unión incluidos en la muestra cooperaron, enviaron las respuestas al cuestionario dentro los plazos establecidos y fueron objeto de una visita de inspección durante la investigación. Además, Fertilizers Europe facilitó datos adicionales acerca de la capacidad, la producción y las ventas de los productores no incluidos en la muestra que cooperaron y estimaciones sobre los demás productores. Donde resultó posible, la Comisión comparó tales datos con datos suministrados por otras partes interesadas y/o con datos de dominio público.
(100)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que la muestra seleccionada por la Comisión no era representativa de la industria de la Unión. Este argumento se basaba en la alegación de que los mismos indicadores económicos (concretamente, la rentabilidad) son distintos en las empresas incluidas en la muestra y en la industria de la Unión en general.
(101)
Este argumento no puede aceptarse. Las cuatro empresas incluidas en la muestra se seleccionaron de manera objetiva basándose en su volumen de producción y sus ventas del producto afectado en la Unión, según se establece en el artículo 17, apartado 1, del Reglamento de base. La finalidad del muestreo consiste en permitir que los servicios de la Comisión lleven a cabo una investigación detallada de algunos de los factores perjudiciales para una parte representativa de la industria de la Unión durante el plazo disponible. El hecho de que pueda haber diferencias entre las empresas incluidas en la muestra y la industria total de la Unión a propósito de determinados indicadores de perjuicio no significa que la muestra deje de ser representativa. Dado que los datos de los productores se han verificado in situ en las instalaciones de las empresas afectadas, cabe considerarlos fiables. En cualquier caso, tal como se indica en el considerando 145, no se consideró que la industria de la Unión se encontrara en una situación perjudicial durante el PIR.
(102)
Además, la RFPA alegó que algunas de las empresas incluidas en la muestra no cooperaron con la Comisión al no facilitar determinados datos o proporcionar únicamente datos parciales e incorrectos. Consiguientemente, la RFPA solicitó que tales datos no se tuvieran en cuenta a la hora de extraer conclusiones sobre el estado de la industria de la Unión y que, por el contrario, se extrajeran conclusiones desfavorables de la falta de cooperación de la industria de la Unión o bien se utilizaran los indicadores de toda la industria de la Unión.
(103)
Este argumento no puede aceptarse. La Comisión está satisfecha con los datos facilitados por las empresas incluidas en la muestra, que se han contrastado in situ en las instalaciones de las empresas afectadas y constituyen una parte fiable de la evaluación de la situación de la industria de la Unión.
5. SITUACIÓN EN EL MERCADO DE LA UNIÓN
5.1. Consumo de la Unión
(104)
La Comisión determinó el consumo aparente de la Unión sobre la base de: i) el volumen de ventas de la industria de la Unión en el mercado de la Unión, a partir de los datos facilitados por el solicitante, y ii) las importaciones procedentes de terceros países basadas en datos extraídos de la base de datos del artículo 14, apartado 6 (22).
(105)
El consumo de la Unión evolucionó como sigue:
Cuadro 1
Consumo de la Unión (toneladas métricas)
2010
2011
2012
PIR
Consumo total de la Unión
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Índice (2010 = 100)
100
93
93
89
Fuente: datos facilitados por el solicitante, datos verificados y datos extraídos de la base de datos del artículo 14, apartado 6.
(106)
Entre 2010 y el PIR, el consumo de NA de la Unión declinó en un 11 %, pese a que la producción del producto agrícola no se redujo en consonancia. Cabe citar tres motivos principales de dicho declive. En primer lugar, el equipo y las técnicas de esparcido han mejorado y, en consecuencia, es necesaria una menor cantidad de fertilizantes por metro cuadrado de terreno. En segundo lugar, el descenso del consumo de NA se ha visto compensado por la utilización de otros fertilizantes, como el nitrato de calcio y amonio o fertilizantes compuestos. En tercer lugar, las consideraciones de seguridad y una normativa más estricta sobre la producción y el almacenamiento de nitrato de amonio desalientan el uso de este producto.
(107)
Tras la comunicación de la información, la RFPA solicitó información adicional sobre las fuentes de los datos sobre consumo comunicadas por la Comisión y el 26 de junio de 2014 se celebró una audiencia presidida por el Consejero Auditor. Posteriormente, la RFPA alegó que los datos facilitados por el solicitante se habían presentado en una fase muy tardía del procedimiento, no se habían contrastado y no eran coherentes con los datos facilitados anteriormente por el solicitante. Además, la RFPA alegó que, muy probablemente, tales datos no incluían información relativa al nitrato de amonio técnico y a mezclas de nitratos de amonio con otras sustancias fertilizantes o no fertilizantes, toda vez que diferían de otros datos similares disponibles para el solicitante y facilitados a sus miembros. Por lo tanto, debían desestimarse y, en lugar de ellos, debían utilizarse los mejores datos disponibles.
(108)
Se rechaza esta alegación. La Comisión hizo uso de los datos facilitados por el solicitante en relación con las ventas en la UE y los cotejó con los datos verificados de los productores incluidos en la muestra. A estas cifras se añadieron los datos sobre importaciones para determinar el consumo en la Unión. Por lo tanto, se considera que estos datos son fiables.
(109)
La RFPA también afirmó que se ha subestimado la base del cálculo de la Comisión a propósito del consumo total en la Unión y que, según el informe publicado por un analista de mercados independiente, el consumo está aumentando, no declinando. Concretamente, los datos extraídos de este informe relativos a la demanda de FGAN y EGAN (nitrato de amonio de grado explosivo) en 2010 se corresponden con los datos de la Comisión en la región de 7,1 millones de toneladas, pero los primeros de estos daos aumentan en lugar de disminuir a lo largo de los años siguientes.
(110)
Esta alegación carece de fundamento, ya que la Comisión recurrió a datos reales facilitados por el solicitante, los cuales se contrastaron en parte, así como a datos estadísticos disponibles, y considera tales datos fiables.
5.2. Volumen, precios y cuota de mercado de las importaciones procedentes de Rusia
(111)
Los volúmenes, las cuotas de mercado y los precios medios de las importaciones del producto afectado procedentes de Rusia evolucionaron como se indica a continuación.
Cuadro 2
Volumen de las importaciones (en toneladas), cuota de mercado y precios
2010
2011
2012
PIR
Volumen de importaciones (en toneladas)
164 658
134 060
200 542
199 604
Índice
100
81
122
121
Cuota de mercado
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Índice
100
88
130
137
Precio cif medio (en EUR/tonelada)
201
258
262
264
Índice
100
128
130
131
Fuente: base de datos del artículo 14, apartado 6.
(112)
El volumen de las importaciones procedentes de Rusia aumentó en más de un 20 % durante el período considerado. La cuota de mercado también aumentó en más de un 30 %, pasando del 2,3 % en 2010 al 3,1 % durante el PIR. Los precios cif subieron de 201 a 264 EUR/tonelada durante el período considerado. Comparando los precios cif medios de exportación de Rusia a la Unión con la media de precios franco fábrica de los productores de la Unión durante el PIR, parece que los primeros subcotizan los precios de la Unión. La media de precios de venta franco fábrica de los productores de la Unión incluidos en la muestra a clientes no vinculados en la Unión durante el PIR fue de 303 EUR/tonelada. Sin embargo, tal como se ha indicado en el apartado 3, casi todos los productores exportadores que vendieron el producto afectado durante el PIR se atenían a compromisos relativos a los precios, y sus precios de exportación a la UE se vieron determinados por tales compromisos, que fijaban unos precios de importación mínimos. Consiguientemente, tales precios de exportación no pueden considerarse un indicador fiable para llevar a cabo un cálculo fiable y razonable de la subcotización.
(113)
Tras la comunicación de la información, la RFPA observó que los cálculos de la subcotización y el malbaratamiento son incorrectos, ya que precisan de múltiples ajustes (relativos a los derechos de aduana ordinarios, los costes posteriores a la importación, las diferencias en el producto, el envasado y la fase comercial). La RFPA también comentó que, frente a una reconsideración por expiración anterior, de 2002, se había producido un cambio de metodología en cuanto al uso de los ajustes. La RFPA recomendó además que se utilizaran los precios de exportación a la Unión de un productor ruso que no se estuviera acogiendo a un compromiso, así como los precios de exportación de un producto ruso exento de derechos antidumping para calcular la subcotización.
(114)
Al respecto, baste recordar que la Comisión no llevó a cabo cálculos sobre la subcotización y el malbaratamiento por los motivos expuestos en el considerando 112. Por tanto, tales argumentos carecen de fundamento.
5.3. Volumen, precios y cuota de mercado de las importaciones procedentes de otros terceros países
(115)
En el cuadro siguiente se indica el volumen de las importaciones procedentes de otros terceros países durante el período considerado. La evolución de las cantidades y los precios se basan también en los datos de Eurostat.
Cuadro 3
Volumen de las importaciones (en toneladas), cuota de mercado y precios
2010
2011
2012
PIR
Otros terceros países
Volumen en toneladas
348 100
312 043
295 139
285 962
Índice
100
90
85
82
Cuota de mercado
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Índice
100
96
91
93
Precio medio (cif)
201
270
279
275
Índice
100
134
139
137
Fuente: Eurostat.
(116)
El NA se importa principalmente de Ucrania, Georgia y Serbia. Las medidas antidumping en vigor contra las importaciones de NA procedente de Ucrania expiraron en 2012. Se redujo el volumen total de importaciones originarias de terceros países distintos de Rusia; su cuota de mercado siguió siendo, en general, estable a lo largo del período considerado y superior a la cuota de mercado de las importaciones de Rusia. Ello puede explicarse por el descenso del consumo a lo largo del mismo período. Los precios globales de las importaciones de otros países aumentaron en consonancia con la misma tendencia de los precios de Rusia y de la Unión.
5.4. Situación económica de la industria de la Unión
(117)
De conformidad con el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base, la Comisión examinó todos los factores e índices económicos que influyen en la situación de la industria de la Unión.
(118)
A efectos del análisis del perjuicio, la situación económica de la industria de la Unión se evalúa a partir de indicadores macroeconómicos (producción, capacidad de producción, utilización de la capacidad, volumen de ventas, cuota de mercado, crecimiento, empleo, productividad y recuperación respecto de prácticas de dumping anteriores) e indicadores microeconómicos (precios unitarios medios, coste unitario, costes laborales, existencias, rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital). Los primeros se basan en datos facilitados por el solicitante en la solicitud inicial de reconsideración, en presentaciones de datos posteriores y en estadísticas y se relacionan con todos los productores conocidos de la Unión. Los últimos se basan en datos contenidos en las respuestas al cuestionario de los productores de la Unión incluidos en la muestra, que se verificaron durante la investigación.
5.4.1. Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
(119)
La actual reconsideración por expiración ha confirmado las conclusiones de las investigaciones anteriores de que la recopilación de datos precisos y fiables sobre capacidad y producción del producto afectado es un ejercicio complejo. El fertilizante sólido se obtiene en la planta de particulación (torre de granulación) tras la producción del nitrato de amonio fundido o en forma de licor a través de un proceso de síntesis química. El fundido/licor puede utilizarse para la producción del producto sólido y, asimismo, de otros productos derivados como nitrato de calcio y amonio. Además, el producto sólido puede emplearse como fertilizante y, asimismo, con fines industriales. Pueden producirse distorsiones estadísticas debido a la existencia de plantas de usos múltiples que pueden reorientarse rápidamente desde o hacia la producción de otros fertilizantes. Un índice de utilización de baja capacidad del producto afectado es, pues, un indicador menos significativo de la situación económica global de la industria de la Unión.
(120)
Teniendo en cuenta estas advertencias, durante el período considerado, la producción, la capacidad de producción y la utilización de la capacidad totales de la Unión evolucionaron como sigue:
Cuadro 4
Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
2010
2011
2012
PIR
Volumen de producción (en toneladas)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Índice
100
99
103
99
Capacidad de producción (en toneladas)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Índice
100
101
102
102
Utilización de la capacidad
46 %
45 %
46 %
45 %
Índice
100
98
100
98
Fuente: Información del solicitante, respuestas al cuestionario de muestreo y respuestas al cuestionario contrastadas.
(121)
La producción de la industria de la Unión del producto afectado se mantuvo a un nivel relativamente estable entre 2010 y el PIR, en torno a los siete millones de toneladas.
(122)
La capacidad de producción también se mantuvo, en general, estable a lo largo de este período. La capacidad de producción notificada por la industria de la Unión tiene en cuenta la capacidad de producción total de NA, no solo del producto afectado sino asimismo de otros. De hecho, la utilización de la capacidad de producción de NA real es considerablemente mayor si se tienen en cuenta estos otros productos. Por ejemplo, sobre la base de los datos verificados de los productores de la Unión incluidos en la muestra, la utilización de la capacidad durante el período considerado se situó alrededor de 20 puntos porcentuales por encima (del 72 % en 2010 al 68 % durante el PIR).
5.4.2. Volumen de ventas, cuota de mercado y crecimiento
(123)
El volumen de ventas de la industria de la Unión en el mercado de esta a clientes no vinculados y la cuota de mercado evolucionaron durante el período considerado del modo siguiente:
Cuadro 5
Volumen de ventas y cuota de mercado
2010
2011
2012
PIR
Volumen de ventas en el mercado de la Unión (en toneladas)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Índice
100
93
93
88
Cuota de mercado
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Índice
100
100
100
99
Fuente: Información del solicitante, respuestas al cuestionario de muestreo y respuestas al cuestionario contrastadas.
(124)
El volumen de ventas en el mercado de la Unión a clientes no vinculados descendió en un 12 % durante el PIR con respecto al volumen de ventas de 2010. Esta evolución se adecua a la tendencia general de declive del consumo en el mercado de la Unión, por los motivos explicados en el considerando 106.
(125)
Ya que tanto las ventas como el consumo se redujeron durante el período considerado, la cuota de mercado de la industria de la Unión se mantuvo, en general, estable y, por lo tanto, la industria de la Unión no experimentó crecimiento alguno.
5.4.3. Empleo y productividad
(126)
Sobre la base de los datos verificados de los cuatro productores de la Unión incluidos en la muestra, el empleo y la productividad evolucionaron como sigue durante el período considerado:
Cuadro 6
Empleo y productividad
2010
2011
2012
PIR
Número de trabajadores
1 253
1 110
1 128
1 105
Índice
100
89
90
88
Productividad (unidades por trabajador)
2 390
2 616
2 648
2 579
Índice
100
109
110
107
Fuente: Respuestas verificadas al cuestionario.
(127)
Durante el período considerado, se redujo el número de trabajadores en las cuatro empresas incluidas en la muestra (en un 12 %, comparando 2010 con el PIR). Dado que este descenso fue superior al de la producción, la productividad de los trabajadores de los productores de la Unión incluidos en la muestra, medida en producción (toneladas) por persona empleada al año, aumentó en un 7 % entre 2010 y el PIR.
5.4.4. Magnitud del margen de dumping y recuperación de prácticas de dumping anteriores
(128)
Como se ha indicado en el considerando 52, la Comisión no determinó la magnitud actual de los márgenes de dumping, ya que los precios de importación rusos se basaban en compromisos relativos a los precios mínimos y, por tanto, no eran fiables para llevar a cabo una evaluación significativa de si sería probable la continuación o la reaparición del dumping en caso de que se permitiera que expiraran las medidas antidumping.
(129)
Como demuestran los márgenes de beneficios actuales (cuadro 10) y la elevada cuota de mercado (cuadro 5), la industria de la Unión se ha recuperado de anteriores prácticas de dumping.
5.4.5. Precios de venta y factores que influyen en los precios del mercado interno
(130)
La media ponderada de los precios unitarios de venta de los productores de la Unión incluidos en la muestra a clientes no vinculados en la Unión evolucionó como sigue en el período considerado.
Cuadro 7
Precios de venta en la Unión
2010
2011
2012
PIR
Precio de venta unitario franco fábrica medio en la Unión (EUR/tonelada)
204
291
305
303
Índice
100
143
149
149
Coste unitario de producción (EUR/tonelada)
180-195 (23)
200
216
225
Índice
100
108
113
Fuente: Datos verificados de las empresas incluidas en la muestra.
(131)
El precio de venta neto medio de los productores de la Unión incluidos en la muestra aumentó sustancialmente entre 2010 y 2012, aunque se redujo ligeramente durante el PIR.
(132)
Los costes de producción aumentaron, también, debido fundamentalmente al aumento de los costes del gas, que es el principal insumo.
5.4.6. Costes laborales
(133)
Durante el período considerado, los costes laborales medios de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 8
Costes laborales medios por empleado
2010
2011
2012
PIR
Salario medio por trabajador (en EUR)
31 909
37 764
40 938
41 736
Índice
100
118
128
131
Fuente: Datos verificados de las empresas incluidas en la muestra.
(134)
Los costes laborales medios por empleado presentaron una tendencia alcista durante el período considerado. El aumento más significativo se produjo entre 2010 y 2011, mientras que entre 2012 y el PIR se cifró en tres puntos porcentuales.
5.4.7. Inventario
(135)
Durante el período considerado, los niveles de existencias de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 9
Existencias
2010
2011
2012
PIR
Existencias al cierre (en toneladas)
108 300
151 562
195 351
97 092
Índice
100
140
180
90
Existencias al cierre en porcentaje de la producción
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Índice
100
142
176
90
Fuente: Datos verificados de las empresas incluidas en la muestra.
(136)
En 2011 las existencias al cierre aumentaron en un principio de manera significativa, y 2012 con respecto a 2010 y, posteriormente, disminuyeron en un 10 % durante el PIR con respecto a 2010. En comparación con el nivel de producción, las existencias al cierre siguieron las mismas tendencias desde 2010 hasta el PIR.
5.4.8. Rentabilidad, flujo de caja, inversiones, rendimiento de las inversiones y capacidad de reunir capital
(137)
Durante el período considerado, la rentabilidad, el flujo de caja, las inversiones y el rendimiento de las inversiones de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionaron como sigue:
Cuadro 10
Rentabilidad, flujo de caja, inversiones y rendimiento de las inversiones
2010
2011
2012
PIR
Rentabilidad de las ventas en la Unión a clientes no vinculados (en % del volumen de ventas)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Índice
100
178
150
123
Flujo de caja (EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Índice
100
195
191
182
Inversiones (EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Índice
100
88
78
96
Rendimiento de las inversiones
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Índice
100
217
190
159
Fuente: Datos verificados de las empresas incluidas en la muestra.
(138)
La rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra se determinó expresando el beneficio neto antes de impuestos obtenido en las ventas del producto similar a clientes no vinculados en la Unión como porcentaje del volumen de negocios de estas ventas.
(139)
Durante el período considerado, la rentabilidad de los productores de la Unión incluidos en la muestra evolucionó desde el 11,7 % en 2010 hasta el 14,4 % en el PIR. Al respecto, el solicitante afirmó que el objetivo de rentabilidad para el análisis tuviera en cuenta que para una industria que requiere tanto capital es necesario lograr el rendimiento del capital invertido (RCI) que esperan los inversores. Esta alegación no se pudo aceptar debido a que el objetivo de rentabilidad para el análisis debe limitarse a los beneficios que la industria de la Unión podría prever conseguir en condiciones de competencia normales, en ausencia de importaciones objeto de dumping.
(140)
El flujo de caja neto es la capacidad de los productores de la Unión de autofinanciar sus actividades. El flujo de caja se incrementó entre 2010 y el PIR en un 82 %, aunque durante el PIR fue ligeramente inferior que en 2011 y 2012 (13 y 5 puntos porcentuales inferior, respectivamente).
(141)
Las inversiones siguieron una tendencia decreciente. El descenso fue más acusado en 2011 y 2012, pero solo fue de un 4 % durante el PIR, con respecto a 2010. Las inversiones se vincularon principalmente al cumplimiento de unos requisitos medioambientales nuevos y más rigurosos.
(142)
El rendimiento de las inversiones es el beneficio expresado en porcentaje del valor contable neto de las inversiones. Se atuvo, en líneas generales, a la tendencia en materia de rentabilidad a lo largo de todo el período considerado.
(143)
La investigación no reveló ninguna dificultad para reunir capital por parte de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
5.5. Conclusión sobre la situación de la industria de la Unión
(144)
El Reglamento (CE) no 661/2008 concluyó que la situación económica de la industria de la Unión no era perjudicial y que la existencia de medidas antidumping aplicadas a las importaciones del producto afectado procedente de Rusia había sido el principal motivo de que la situación fuera tan positiva.
(145)
Las conclusiones de la presente reconsideración por expiración confirman las extraídas en la investigación anterior. Entre 2010 y el PIR, los indicadores económicos fueron igualmente favorables. El consumo de la Unión descendió y las importaciones desde Rusia aumentaron, aunque la industria de la Unión logró mantener una importante cuota de mercado e incrementar su rentabilidad, pese a que los beneficios en 2012 y durante el PIR fueron menores que en 2011, lo que indica una tendencia a la baja. Los costes de producción aumentaron, debido principalmente al incremento de los precios del gas (la principal materia prima para la producción del producto afectado), pero los precios de venta también aumentaron y permitieron que la industria lograra un saludable nivel de rentabilidad.
(146)
Tal como se explica en los considerandos 119 y siguientes, los datos sobre la utilización de la capacidad no pueden constituir la base de unas conclusiones convincentes a propósito del estado de la industria de la Unión y, con todo, cabe concluir que, en general, la industria de la Unión se encuentra en buen estado y no sufre ningún perjuicio ocasionado por las exportaciones rusas de NA debido a la existencia de medidas antidumping.
(147)
Tras la comunicación de la información, la RFPA y los representantes de las autoridades rusas alegaron que el buen estado de la industria de la Unión, incluidas sus exportaciones a terceros países, apoyaba la conclusión de que no era probable la reaparición de un perjuicio material. La Comisión considera, no obstante, que la actual situación económica positiva de la industria de la Unión, incluido su volumen de exportaciones a terceros países, no impide que la situación pueda cambiar en el futuro si se permite que las medidas en vigor expiren.
6. PROBABILIDAD DE REAPARICIÓN DEL PERJUICIO
(148)
Para evaluar la probabilidad de reaparición del perjuicio si se permite que expiren las medidas actualmente en vigor, se analizó la repercusión potencial de las exportaciones rusas al mercado de la Unión y en su industria, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base.
(149)
El análisis se centró en las tendencias de consumo en el mercado de la Unión, la capacidad disponible, los flujos comerciales, el atractivo del mercado de la Unión, así como en la política de precios de los productores rusos.
6.1. Consumo en la Unión
(150)
El consumo del producto afectado en la Unión disminuyó en un 11 % durante el PIR en relación con los años anteriores. Esta reducción del consumo del producto afectado se ha visto motivada por el uso de otros fertilizantes, el uso más eficiente del NA por parte de los agricultores y determinadas cuestiones de seguridad. La industria de la Unión compite, pues, con los productos rusos en un mercado menguante. A su vez, es probable que ello ejerza una presión a la baja en los precios.
(151)
Tras la comunicación de la información, y como se ha mencionado en el considerando 109, la RFPA discrepó con la conclusión de que el consumo del producto afectado en la UE disminuirá en el futuro. Sin embargo, el informe al que se refirió la RFPA apunta a una recuperación marginal de la demanda de fertilizantes nitrogenados, y no necesariamente a un aumento del consumo del producto afectado. Los requisitos medioambientales y de seguridad cada vez más estrictos que se aplican al almacenamiento y al uso del nitrato de amonio, junto al nivel de madurez alcanzado por ciertos mercados y a las técnicas de esparcimiento cada vez más eficaces, indican que, aun en el caso de un aumento del consumo de fertilizantes, y concretamente de fertilizantes nitrogenados, el consumo del producto afectado no aumentará en un futuro cercano. En consecuencia, se rechaza esta alegación.
6.2. Capacidad disponible, flujos comerciales, atractivo del mercado de la Unión y política de precios
(152)
La Comisión determinó, durante el PIR, la capacidad disponible de Rusia, que representa más del 16,9 % del consumo total de la UE del producto afectado (véanse los considerandos 73 y 74). Dicha capacidad se ha visto aumentada tras el PIR y se calcula que ahora representa alrededor del 24,3 % del consumo de la Unión.
(153)
En ausencia de medidas, esta capacidad disponible se utilizaría con toda probabilidad para producir una importante cantidad adicional de NA para su exportación a la Unión. Los productores rusos ya exportan la mitad de su producción a terceros países. Está previsto que el consumo interno en Rusia aumente únicamente en un 3 % anual en el futuro. Los precios de exportación de Rusia a mercados de terceros países son sustancialmente inferiores a los precios actuales de la Unión. Si los precios del mercado de la Unión siguieran estando a un nivel sustancialmente superior al de los mercados de tales terceros países una vez que expiraran las medidas, los productores rusos tendrían un fuerte incentivo no solo para dirigir su capacidad disponible al mercado de la Unión, sino asimismo para reorientar parte de sus exportaciones actuales a terceros países al mercado de la Unión.
(154)
Además, existen límites al aumento de las exportaciones rusas a terceros países. Algunos de los mayores mercados de exportación potenciales de NA (China, Estados Unidos y Australia) no son accesibles a las exportaciones rusas (véase el considerando 85). Es improbable que la posible reducción a cero de los derechos impuestos a dos productores rusos en los Estados Unidos durante un año (véase también el considerando 86) dé lugar a una reorientación significativa de las exportaciones rusas hacia los Estados Unidos, toda vez que los precios internos del gas en este país han disminuido y está previsto que se mantengan a un nivel bajo debido al aumento de la prospección de gas de esquisto y las actuales restricciones a la exportación de este gas, que mantienen el precio interno del gas a un nivel bajo en EE. UU. (véase también el considerando 86). El mercado chino sigue estando cerrado a las importaciones de NA. Se prevé que crezca el consumo de NA en los actuales mercados de exportación rusos (sobre todo América Latina y, concretamente, Brasil), pero la actual capacidad disponible de Rusia es más de dos veces superior al incremento previsto del consumo en tales mercados, y es improbable que este consumo extraordinario previsto lo absorban (únicamente) productores rusos. Cierto número de mercados de exportación tradicionales de Rusia, como Egipto, Turquía, Perú y Brasil, también están desarrollando su propia capacidad de producción de NA u otros fertilizantes nitrogenados (véase el considerando 87).
(155)
En cualquier caso, el mercado de la Unión es más atractivo que el de América Latina debido a la proximidad geográfica y a la existencia de canales de distribución bien consolidados. De hecho, unos costes de transporte sustancialmente inferiores ofrecen mayores beneficios a los exportadores rusos, quienes, pudiendo elegir, preferirán vender a la Unión, siempre que los precios en la Unión sigan siendo más elevados que en terceros países.
(156)
La Comisión estableció un precio que no perjudicaba a la industria de la Unión durante el PIR, sumando al coste de producción (establecido sobre la base de los datos verificados de los productores de la Unión incluidos en la muestra expuestos en el cuadro 7) los gastos de comercialización, generales y administrativos y el objetivo de rentabilidad.
(157)
Sobre la base de los datos verificados de los cuatro productores de la Unión incluidos en la muestra, los gastos de venta, generales y administrativos se sitúan entre el 5 y el 8 % de los costes de producción y el objetivo de rentabilidad de este sector industrial equivale al 8 %, según se determinó en una investigación anterior (24).
(158)
Sobre la base de estas cifras, el precio no perjudicial para la industria de la Unión se sitúa durante el PIR entre 257 y 264 EUR/tonelada.
(159)
La Comisión señala que uno de los dos productores exportadores rusos sujeto a un compromiso relativo a los precios durante el PIR vendió el producto afectado a un precio superior al precio de importación mínimo con arreglo al compromiso. Por otra parte, el segundo productor exportador, que estaba sujeto al compromiso únicamente durante un período limitado del PIR, vendió por debajo del precio de importación mínimo. En tales circunstancias, no queda claro cuál habría sido su política de precios si el compromiso hubiera expirado junto a los derechos antidumping. También se señala que las cantidades correspondientes a estos dos productores exportadores no fueron significativas durante el PIR. Además, debe tenerse en cuenta que es probable que los demás productores rusos vuelvan a entrar en el mercado de la UE en ausencia de medidas, lo que supondrá un aumento de la presión competitiva de los precios en el mercado, incluso para los dos productores exportadores que tenían compromisos vigentes durante el PIR.
(160)
Uno de los elementos decisivos para evaluar la probabilidad de reaparición del perjuicio se refiere a los precios a los que es probable se lleven a cabo tales exportaciones adicionales procedentes de empresas no sujetas a un compromiso relativo a los precios. Durante el PIR, los precios medios de exportación de Rusia a terceros países eran de 201 EUR/tonelada, un 34 % inferiores al precio medio actual al que los productores de la Unión venden en la Unión. Estos precios de exportación rusos se hallan, tal como se indica en el considerando 58, en un nivel sostenible. Es probable que las exportaciones rusas procedentes de empresas no sujetas a un compromiso relativo a los precios, a falta de medidas antidumping, entraran en el mercado de la Unión a un nivel de precios inferior al de los precios de importación de terceros países e inferior asimismo al de las importaciones de Rusia sujetas a dicho compromiso, que se hallan en el límite superior del objetivo de precios no perjudicial para la industria de la Unión. De otro modo, no podrían aumentar su cuota de mercado. Dado que el actual nivel de precios de las importaciones rusas sujetas a un compromiso relativo a los precios de uno de los productores exportadores corresponde al límite superior del nivel de precios no perjudicial, la Comisión, sobre la base de la información de que dispone actualmente, considera que es probable que tales importaciones adicionales se produzcan en un nivel que resulte perjudicial. Pese al actual nivel de rentabilidad de la industria de la Unión, estos precios probables supondrían un riesgo para la capacidad de la industria de la Unión de lograr los beneficios normales que cabría esperar obtuviera en ausencia de importaciones objeto de dumping.
(161)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que la comparación entre los precios de exportación de Rusia a terceros países y los precios de la Unión no tiene sentido, ya que debería hacerse una comparación entre las ventas a los mismos mercados y con unos ajustes adecuados en relación con los derechos, la fase comercial, etc.
(162)
Este argumento no puede aceptarse. La Comisión no afirma que, en caso de que se permita que expiren las medidas, las exportaciones rusas fueran a subcotizar los precios de la Unión en un 34 %. La Comisión considera que es probable que los niveles de precios a los que las exportaciones rusas entrarán en la Unión en ausencia de medidas se situarían por debajo del coste de fabricación en la Unión más un margen de beneficios razonable y, por ende, ser perjudiciales. Estos niveles seguirían siendo más atractivos para los exportadores rusos que el nivel actual de los precios de venta a los mercados de terceros países. Así, sería probable que se produjera una reorientación de los actuales flujos comerciales.
(163)
La investigación también ha demostrado que es el improbable que se reduzca el coste de producción actual y, por lo tanto, el precio no perjudicial actual a corto plazo, habida cuenta de la tendencia al alza de los costes de producción durante el período considerado (véase el cuadro 7). De hecho, la investigación no reveló ningún indicio que apuntara a un cambio probable de esta tendencia.
(164)
Tras la comunicación de la información, la RFPA destacó que el día anterior a dicha comunicación había facilitado información sobre la reducción de los costes relativos al gas en la Unión. La RFPA se refirió, concretamente, a los datos facilitados por una publicación líder del mercado de los fertilizantes, que indicaba que los precios de los centros de distribución de la UE se atenían a los precios del mercado del gas neerlandés, el «mecanismo de transferencia de títulos» (Title Transfer Facility, TTF), y no a los precios Waidhaus no representativos. La RFPA también citó los precios del gas en los Estados Unidos y el informe del primer trimestre de 2014 de Yara International, en el que se indica que la empresa experimenta una significativa bajada de los costes del gas.
(165)
La Comisión señala que en el estudio económico presentado por algunas asociaciones de agricultores (consúltese más adelante el apartado 7 sobre el interés de la Unión) se afirma lo siguiente: «[l]os precios del gas natural en la Unión son más elevados que en la mayoría de las demás regiones y está previsto que suban en el futuro próximo». En cuanto a la disminución de los costes del gas anunciada por Yara International, se trata de un caso aparte, ya que el grupo Yara es un grupo multinacional que goza de acceso a diversas fuentes de gas barato fuera de la Unión. Otros productores del producto afectado y, concretamente, los ubicados en las regiones orientales de la Unión, dependen del gas ruso. Por lo tanto, la Comisión sigue considerando que no existen pruebas convincentes que demuestren que los precios del gas disminuirán significativamente para los productores de la Unión en el futuro próximo.
6.3. Incidencia del volumen de las importaciones previsto e impacto del precio en caso de que expiren las medidas
(166)
Dado que el NA ruso se exportaría al mercado de la Unión en importantes volúmenes y a un nivel de precios perjudicial, los productores de la Unión se verían forzados a reducir sus propios precios para mantener el volumen de ventas y la cuota de mercado. De hecho, el NA es un producto de tipo básico en el que la competencia entre los diversos productores se basa principalmente en el precio.
(167)
Tras la comunicación de la información, la RFPA alegó que debería tenerse en cuenta la existencia de supuestos obstáculos técnicos al comercio para la entrada del NA ruso a la Unión, concretamente la prohibición de las ventas (en Alemania) o una regulación estricta del almacenamiento de NA en otros Estados miembros. En la medida en que tales limitaciones se aplican tanto a los exportadores de terceros países como a los productores de la Unión de un modo no discriminatorio, la Comisión considera que procede rechazar tal argumento.
6.4. Conclusiones
(168)
Habida cuenta de las conclusiones de las investigaciones, la capacidad disponible asociada a un modesto aumento del consumo en Rusia, la capacidad limitada de incrementar las exportaciones a terceros países y el atractivo del mercado de la Unión, se considera que la derogación de las medidas daría lugar, probablemente, a la reaparición de las importaciones objeto de dumping procedentes de Rusia.
(169)
La investigación también ha demostrado que la industria de la Unión se halla actualmente en una situación no perjudicial. Sin embargo, no hay indicadores de que esta situación positiva sea sostenible si se permite que expiren las medidas. Por el contrario, según el análisis de mercado facilitado por el solicitante, los precios de mercado del NA han alcanzado ahora su techo y el punto más elevado del ciclo comercial. Los pronósticos apuntan ahora al declive del ciclo comercial y, asimismo, de los precios. Más concretamente, después de haber experimentado un incremento constante todos los años desde 2009, los precios parecen estar bajando ya. Por lo tanto, el nivel de precios y los beneficios logrados por la industria de la Unión durante el período considerado no se obtendrán en el futuro próximo. Al mismo tiempo, los costes de producción se mantendrán estables o seguirán aumentando, lo que supondrá una reducción de los márgenes de beneficios de la industria de la Unión. En esta situación, y dada la reducción del consumo en la Unión, un aumento brusco de las importaciones en cantidades importantes y a precios subcotizados ejercerá una fuerte presión sobre los precios de venta de la industria, lo que motivará que esta pierda una importante cuota de mercado. Ello causará, con toda probabilidad, la reaparición de un perjuicio importante.
(170)
Tras la comunicación de la información, la RFPA criticó que la Comisión confiara en el análisis de mercado facilitado por el solicitante y señaló que los niveles de precios previstos para 2017-2018 serán similares a los de 2010 y superiores a los de los años anteriores. La RFPA también señaló que, en 2010, la rentabilidad media de la industria de la Unión se hallaba por encima del objetivo de rentabilidad (en el 12,8 %) y que el informe trimestral de Yara International relativo a 2014 describe unas perspectivas halagüeñas.
(171)
La naturaleza prospectiva de una reconsideración por expiración dificulta sacar conclusiones exactas sobre las previsiones relativas a los niveles de precios en 2017 y más adelante. Un análisis de mercado independiente indica, sin embargo, que está previsto que los niveles de precios del producto afectado disminuyan a lo largo de los dos próximos años. Esto, junto al aumento previsto de los costes de producción, supondrá con toda probabilidad una reducción de la rentabilidad lograda actualmente por la industria de la Unión. Esta conclusión prospectiva sigue siendo válida, pese a que, durante el PIR y el período considerado, el nivel de beneficios logrado por la industria de la Unión fue superior al objetivo de rentabilidad del 8 % establecido en una investigación anterior. Al respecto, el hecho de que la reconsideración por expiración por la que se derogaron las medidas antidumping establecidas a las importaciones de urea procedentes de Rusia no identificara la probabilidad de la reaparición del perjuicio es irrelevante, ya que cada caso debe evaluarse con arreglo a las características y especificidades propias. Por otra parte, la presentación de Yara Internacional a sus inversores referida al primer trimestre de 2014 no versa específicamente sobre el producto afectado y no debe considerarse una representación de las expectativas de la industria de la Unión a propósito del producto afectado. En consecuencia, se rechaza esta alegación.
(172)
Representantes de las autoridades rusas y de la RFPA alegaron que la Comisión no aportó pruebas concluyentes que apoyaran la conclusión de que, en caso de que se permitiera que expiraran las medidas en vigor, reaparecería las importaciones objeto de dumping del producto afectado, lo que a su vez causaría la reaparición del perjuicio a la industria de la Unión.
(173)
La RFPA también alegó que la Comisión no ha determinado la existencia de un vínculo causal entre la expiración de las medidas y la probabilidad de reaparición del perjuicio. Por el contrario, los elementos externos citados en el documento de información (declive del consumo, disminución de los precios, aumento de los costes de producción, bajo índice de utilización de la capacidad) parecen ser la causa de la probable reaparición del perjuicio.
(174)
La Comisión disiente de esta evaluación. La probabilidad de reaparición del perjuicio en caso de que se permitiera que las medidas expiraran está justificada principalmente por la probable reaparición del dumping en las exportaciones de Rusia en volúmenes importantes y a un nivel de precios que, aun siendo rentable para los exportadores rusos, sería inferior a los precios de la Unión. Al referirse a ciertos factores externos en su evaluación global, la Comisión se limitó a identificar otros factores que podrían repercutir en el mercado de la Unión durante los próximos años y, por tanto, en la situación de la industria de la Unión, pero esto no resta validez a la conclusión de que es probable que reaparezca el dumping perjudicial si se deja que las medidas expiren.
7. INTERÉS DE LA UNIÓN
(175)
De conformidad con el artículo 21 del Reglamento de base, la Comisión examinó si el mantenimiento de las medidas antidumping existentes contra Rusia sería contrario a los intereses de la Unión en su conjunto. La determinación del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses pertinentes, incluidos los de la industria de la Unión, de los importadores y de los usuarios.
(176)
Se ha ofrecido a todas las partes interesadas la posibilidad de dar a conocer sus puntos de vista de conformidad con el artículo 21, apartado 2, del Reglamento de base.
(177)
En la investigación original se consideró que la imposición de medidas no iba en contra del interés de la Unión. Toda vez que esta investigación es una reconsideración y que las medidas están en vigor desde 1995, el análisis permite la evaluación de cualquier repercusión negativa indebida en las partes afectadas por las medidas antidumping vigentes.
(178)
Sobre esta base se examinó si, a pesar de las conclusiones sobre la probabilidad de reaparición del dumping y del perjuicio, existían razones de peso que llevaran a concluir que el mantenimiento de las medidas vigentes en este caso concreto no respondía al interés de la Unión.
7.1. Interés de la industria de la Unión
(179)
Las medidas vigentes han contribuido a reducir en gran medida las importaciones objeto de dumping procedentes de Rusia y han supuesto un alivio para la industria de la Unión. Se determinó que la industria de la Unión se hallaba en una situación económica saludable conforme demostraban, principalmente, sus beneficios continuados. No obstante, es importante señalar que ciertos productores de la Unión ya registran beneficios considerablemente inferiores a los beneficios medios logrados por la industria de la Unión e incluso inferiores al objetivo de rentabilidad del 8 %.
(180)
Si se permitiera que las medidas expiraran, la industria de la Unión padecería, con toda probabilidad, una mayor competencia desleal por parte de los productores rusos. La expiración de las medidas daría lugar, sin lugar a dudas, a un rápido deterioro de la situación económica. Dicha expiración no redunda, pues, en interés de la industria de la Unión.
7.2. Interés de los importadores
(181)
En la investigación anterior se observó la improbabilidad de que el impacto de la imposición de medidas tuviera un efecto negativo grave en la situación de los importadores y usuarios de la Unión. E.F.I.A. se dio a conocer como parte interesada y solicitó que se permitiera que las medidas expiraran por una serie de motivos, a saber:
-
las medidas llevan en vigor casi veinte años y han logrado el efecto deseado de proteger a los productores de la Unión,
-
debido al aumento del consumo interno en Rusia, no existe riesgo de que los productos rusos se reorienten hacia la Unión,
-
redunda en interés de los usuarios el gozar de acceso a diversas fuentes de suministro para aumentar las opciones.
(182)
Estas alegaciones deben desestimarse. Es cierto que la industria de la Unión no está padeciendo actualmente ningún perjuicio material. Sin embargo, en una reconsideración por expiración la pregunta que hay que formularse es qué sucedería en el futuro si se permitiera que las medidas expiraran. Al respecto, los resultados actuales de la industria de la Unión solo pueden emplearse como indicio concluyente de qué podría suceder en el futuro, hasta el punto de que permiten evaluar el nivel de los precios no perjudiciales.
(183)
Los importadores y comerciantes de la Unión gozan de acceso a una serie de fuentes dentro y fuera de la Unión, entre las que se incluye Rusia. Este país es el único contra el cual hay medidas en vigor.
7.3. Interés de los usuarios
(184)
Se dieron a conocer varias asociaciones de usuarios. Algunas de ellas simplemente solicitaron el reconocimiento como partes interesadas y no se pronunciaron de manera concreta en cuanto al interés de la Unión. Dos asociaciones nacionales expresaron la opinión de que, después de llevar tantos años en vigor, el mantenimiento de las medidas vigentes ya no redundaba en su interés.
(185)
Expusieron las siguientes razones:
-
la gran repercusión de los fertilizantes en los costes de producción de los agricultores (entre el 7 y el 42 % de sus gastos variables, dependiendo del tipo de cultivo),
-
la posibilidad de comprar fertilizantes a precios entre 15 y 20 EUR inferiores al que cobran los productores de la Unión,
-
la posibilidad de disponer de acceso a un producto ligeramente distinto (los gránulos rusos son, según se indicó, algo más pequeños que los de la Unión y, de este modo, son más adecuados para su uso en determinadas producciones), y
-
la posibilidad de disponer de acceso a varios proveedores, de modo que aumente la competencia y se eviten las posiciones oligopolísticas y la fijación de precios.
(186)
No se pueden aceptar estos argumentos por los motivos expuestos en los considerandos 182 y 183. La Comisión no tiene noticia de la existencia de prácticas anticompetitivas entre los productores de la Unión, que compiten libremente en el mercado de la Unión.
(187)
Ningún agricultor respondió al cuestionario de los usuarios. Por lo tanto, no pudo verificarse la repercusión exacta de los fertilizantes en general y del NA en particular en los costes de producción de los agricultores. Tampoco pudo confirmarse, pues, la repercusión supuestamente elevada de unos precios inferiores del NA en los costes de producción de los agricultores. Sin embargo, sobre la base de la información a disposición de la Comisión, el NA constituye solo el 21 %, aproximadamente, del consumo total en la Unión de los fertilizantes que contienen nitrógeno (nitrato de amonio, nitrato de calcio y amonio, urea, solución de urea-NA, NPK/NP/NK, etc.) (25). Dado que también existen otros fertilizantes (que contienen mayores niveles de potasio y fosfato), se estima que el porcentaje de NA en los fertilizantes empleados por los agricultores de la Unión es aún menor que el 21 %. Consiguientemente, es razonable concluir que la repercusión de las medidas actualmente en vigor no es significativa para los agricultores de la Unión en su conjunto.
(188)
Además, aunque a muy corto plazo podría parecer que el acceso a unos fertilizantes más baratos redunda en interés de los agricultores, a corto y medio plazo es probable que reaparezca el perjuicio para la industria de la Unión, con el riesgo de que algunos de los productores de la Unión más vulnerables, ubicados en determinadas regiones, tengan que abandonar el negocio. De este modo, en el futuro habría incluso menos opciones de elegir proveedores para los usuarios o agricultores, quienes pueden acabar dependiendo de las exportaciones rusas, las cuales, en tal situación, sería probable que subieran de precio.
(189)
Una asociación de usuarios presentó un estudio elaborado por un consultor económico independiente, según el cual la expiración de las medidas en vigor daría lugar a un descenso de los precios de los fertilizantes en la Unión en beneficio de los usuarios, un leve aumento de los volúmenes de importación y una repercusión ligeramente negativa en los productores de la Unión, que, no obstante, se vería compensada por los importantes márgenes de beneficios de los que están gozando actualmente. Sin embargo, cabe señalar que algunos de los supuestos que formula la evaluación del estudio económico citado no se corresponden con las conclusiones de la investigación. Esta determinó que el precio de exportación de NA ruso a terceros países es inferior al precio estimado en dicho estudio económico. Igualmente, la capacidad rusa establecida y los valores de consumo interno potencial difieren de los utilizados en las simulaciones de la repercusión de la derogación de las medidas. Así pues, la evaluación elaborada en el estudio no es del todo fiable a la hora de extraer conclusiones convincentes.
(190)
Tras la comunicación de la información, una serie de asociaciones de agricultores solicitó celebrar una audiencia con la Comisión y presentó una versión ligeramente revisada del estudio citado en el considerando anterior, la cual tenía en cuenta los datos facilitados por la Comisión en el documento de información.
(191)
El estudio revisado parece confirmar la hipótesis de la Comisión de que el precio de exportación de Rusia descendería hasta alcanzar el nivel de los precios internos de ese país, que se sitúan en 221 EUR por tonelada. Ello forzaría a los productores de la Unión a bajar sus precios para no perder cuota de mercado.
(192)
Los representantes de los agricultores explicaron la difícil situación en la que se encuentran, en la que compiten con productores de productos agrícolas de terceros países sin ningún derecho antidumping que les proteja, al contrario de lo que sucede con los productores del producto afectado en la Unión. Esperan que, si se permite que expiren las medidas, el precio del producto afectado se reduzca y las consecuencias negativas para los productores de la Unión se vean compensadas por los beneficios para los agricultores, una categoría de usuarios que da empleo a millones de personas en la Unión. Los representantes de los agricultores también mencionaron que, si el precio del producto afectado se redujera, lo comprarían en lugar de otros fertilizantes más baratos pero más contaminantes como la urea o las soluciones de urea y nitrato de amonio. Ello sería beneficioso para el medio ambiente. Propusieron, pues, que, de mantenerse las medidas se suspendiera su aplicación (al igual que sucedió en relación con otra investigación relativa a las importaciones de silicomanganeso procedente de China, Kazajistán y Ucrania) (26).
(193)
La Comisión sopesó atentamente los argumentos expuestos por la asociación de agricultores. Es innegable que los agricultores de la Unión gozan de acceso al producto afectado fabricado por productores de la Unión y de terceros países distintos de los productores exportadores rusos. Pero, sobre todo, según se confirmó durante la audiencia celebrada el 19 de junio de 2014 y en contra del supuesto formulado en el estudio económico, no existe garantía de que una posible reducción inicial de los precios del producto afectado (en caso de que se permita que expiren las medidas vigentes) se acabara transmitiendo a los usuarios finales. Muy a menudo, cuando los agricultores adquieren el producto afectado, lo hacen a través de distribuidores que ni siquiera conocen su origen, en tanto aquel satisfaga sus exigencias (en cuanto al tamaño de los gránulos, etc.). Por lo tanto, si se permite que las medidas expiren, es muy probable que reaparezca un perjuicio para los productores de la Unión del producto afectado, pero no está garantizado que los usuarios vayan a beneficiarse en modo alguno.
(194)
Las medidas antidumping sobre las importaciones del producto afectado llevan en vigor muchos años, sin que hayan representado para los agricultores unos costes desproporcionados que pudieran haber puesto en peligro su subsistencia. Al analizar el interés de la Unión, se evalúa la proporcionalidad de mantener las medidas, teniendo en cuenta los intereses diversos y, en ocasiones, contrapuestos. El mantenimiento de las medidas redunda en interés de los productores de la Unión, ya que su derogación supondría el cese de actividades de muchos de ellos. Así pues, desde la perspectiva de la proporcionalidad, en vista de que la Comisión no tiene pruebas de que los agricultores hayan de sufragar unos gastos desproporcionados de resultas de las medidas, redunda en interés de la Unión mantenerlas. En cualquier caso, los agricultores reconocieron que preferirían disponer de múltiples fuentes de suministro y que la desaparición de la industria de la Unión no redundaría en su interés.
(195)
Por último, tal como se ha indicado en el considerando 193, no existen pruebas que demuestren que la derogación de las medidas depararía un descenso de los precios del NA que fuera a transmitirse a los usuarios y que hiciera que estos pasaran a consumirlo en lugar de otros fertilizantes más contaminantes. Así pues, el supuesto efecto medioambiental positivo no está fundamentado. Sea como fuere, cualquier posible efecto medioambiental no sería de magnitud tal que el mantenimiento de las medidas acabara redundado en detrimento del interés general de la Unión. En cuanto a la recomendación de suspender las medidas, ello no es posible dado que los requisitos jurídicos establecidos en el artículo 14, apartado 4, del Reglamento de base no se cumplen en este caso.
(196)
Habida cuenta de lo expuesto, la Comisión concluye que la expiración de las medidas no redundaría en interés de los usuarios o que, como mínimo, las ventajas adicionales de que gozarían los usuarios no compensarían los costes adicionales impuestos a la industria de la Unión.
7.4. Conclusión sobre el interés de la Unión
(197)
Por todo lo expuesto en los considerandos 179 a 195, se concluye que no existen razones de peso que afecten al interés de la Unión contra el mantenimiento de las medidas antidumping actualmente en vigor.
8. MEDIDAS ANTIDUMPING
(198)
Se informó a todas las partes de los principales hechos y consideraciones en que se pretendía basar la recomendación de mantener las medidas vigentes. Además, se les concedió un plazo para formular observaciones tras comunicárseles dicha información. Se tuvieron debidamente en cuenta las observaciones y los comentarios pertinentes.
(199)
Tras la comunicación de la información, un productor ruso al que no se había seleccionado para el muestreo solicitó a la Comisión entablar negociaciones relativas a un compromiso y propuso un precio mínimo y un techo cuantitativo. No obstante, no existe fundamento jurídico en el Reglamento de base por el que aceptar una oferta de compromiso en el contexto de una reconsideración por expiración, toda vez que la forma de las medidas no puede cambiarse. El productor ruso en cuestión podría solicitar una reconsideración provisional sobre la base del artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, si considerara que se cumplen las condiciones para tal reconsideración.
(200)
Tras la comunicación de la información, el Grupo Acron solicitó a la Comisión que pusiera fin al procedimiento en lo que a aquel concernía, pues Acron se hallaría en una situación distinta a la de los otros productores rusos. Sin embargo, las conclusiones de la reconsideración indican que Acron se halla en la misma situación que los demás productores rusos. Además, el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base no ofrece un fundamento jurídico para diferenciar entre los distintos productores exportadores.
(201)
Consiguientemente, y habida cuenta de las conclusiones extraídas en relación con la probabilidad de continuación o reaparición del dumping y del prejuicio, se desprende que, según establece el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, las medidas antidumping aplicables a las importaciones de nitrato de amonio originario de Rusia, establecidas en virtud del Reglamento (CE) no 661/2008 del Consejo, modificado por el Reglamento (CE) no 989/2009 del Consejo, deben mantenerse durante un período adicional de cinco años.
(202)
Las medidas establecidas en virtud del presente Reglamento se adecuan al dictamen del Comité creado en virtud del artículo 15, apartado 1, del Reglamento de base.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, clasificados actualmente en los códigos NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 y ex 3105 90 20 y originarios de Rusia.
2. El tipo del derecho antidumping definitivo será una cantidad fija, tal como se especifica en las letras a), b) y c):
a)
Para Open Joint Stock Company (OJSC) «Azot», Novomoskovsk, Rusia, o para Open Joint Stock Company (OJSC) «Nevinnomyssky Azot», Nevinnomyssk, Rusia, para mercancías producidas y vendidas directamente al primer cliente independiente en la UE o vendidas por EuroChem Trading GmbH, Zug, Suiza, o a través de Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company «EuroChem», Moscú, Rusia, y EuroChem Trading GmbH, Zug, Suiza, al primer cliente independiente en la UE (código TARIC adicional A522):
Descripción del producto
Código NC
Código TARIC
Derecho específico (EUR/tonelada)
Nitrato de amonio en forma distinta de solución acuosa
3102 30 90
-
32,82
Mezclas de nitrato de amonio con carbonato de calcio o con otras materias inorgánicas sin poder fertilizante con un contenido de nitrógeno superior al 28 % en peso
3102 40 90
-
32,82
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 29 00
10
32,82
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 60 00
10
32,82
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 90 00
10
32,82
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, pero sin fósforo ni potasio
3105 10 00
10
32,82
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 10 00
20
31,84
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 10 00
30
30,85
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 10 00
40
29,87
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 10 00
50
28,88
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 20 10
30
31,84
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 20 10
40
30,85
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 20 10
50
29,87
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 20 10
60
28,88
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 inferior al 3 % en peso
3105 51 00
10
31,84
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 51 00
20
30,85
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 51 00
30
29,87
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 9 % pero inferior al 10,40 % en peso
3105 51 00
40
29,41
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 inferior al 3 % en peso
3105 59 00
10
31,84
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 59 00
20
30,85
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 59 00
30
29,87
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 9 % pero inferior al 10,40 % en peso
3105 59 00
40
29,41
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 90 20
30
31,84
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 90 20
40
30,85
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 90 20
50
29,87
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 90 20
60
28,88
b)
Para mercancías producidas por JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (código TARIC adicional A959):
Descripción del producto
Código NC
Código TARIC
Derecho específico (EUR/tonelada)
Nitrato de amonio en forma distinta de solución acuosa
3102 30 90
-
47,07
Mezclas de nitrato de amonio con carbonato de calcio o con otras materias inorgánicas sin poder fertilizante, con un contenido de nitrógeno superior al 28 % en peso
3102 40 90
-
47,07
Para las mercancías mencionadas en el apartado 1, producidas por JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat y que no se mencionan en el cuadro que figura más arriba, no se aplicarán derechos antidumping.
c)
Para todas las demás empresas (código TARIC adicional A999):
Descripción del producto
Código NC
Código TARIC
Derecho específico (EUR/tonelada)
Nitrato de amonio en forma distinta de solución acuosa
3102 30 90
-
47,07
Mezclas de nitrato de amonio con carbonato de calcio o con otras materias inorgánicas sin poder fertilizante, con un contenido de nitrógeno superior al 28 % en peso
3102 40 90
-
47,07
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 29 00
10
47,07
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 60 00
10
47,07
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso
3102 90 00
10
47,07
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, pero sin fósforo ni potasio
3105 10 00
10
47,07
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 10 00
20
45,66
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 10 00
30
44,25
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 10 00
40
42,83
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y/o un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 10 00
50
41,42
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 20 10
30
45,66
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 20 10
40
44,25
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 20 10
50
42,83
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 20 10
60
41,42
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 inferior al 3 % en peso
3105 51 00
10
45,66
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 51 00
20
44,25
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 51 00
30
42,83
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 9 % pero inferior al 10,40 % en peso
3105 51 00
40
42,17
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 inferior al 3 % en peso
3105 59 00
10
45,66
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 59 00
20
44,25
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 59 00
30
42,83
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de fósforo expresado como P2O5 igual o superior al 9 % pero inferior al 10,40 % en peso
3105 59 00
40
42,17
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O inferior al 3 % en peso
3105 90 20
30
45,66
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 3 % pero inferior al 6 % en peso
3105 90 20
40
44,25
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 6 % pero inferior al 9 % en peso
3105 90 20
50
42,83
Fertilizantes sólidos con un contenido de nitrato de amonio superior al 80 % en peso, y un contenido de potasio expresado como K2O igual o superior al 9 % pero inferior al 12 % en peso
3105 90 20
60
41,42
3. En los casos en que las mercancías resulten dañadas antes del despacho a libre práctica y, en consecuencia, el precio pagado o pagadero se calcule proporcionalmente a efectos de determinar el valor en aduana, de conformidad con el artículo 145 del Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión (27), el importe del derecho antidumping establecido en el apartado 2 deberá reducirse mediante prorrateo del precio pagado o pagadero.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, el derecho antidumping definitivo no se aplicará a las importaciones despachadas a libre práctica con arreglo al artículo 2.
5. Salvo en los casos en que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
1. Las importaciones objeto de una declaración de despacho a libre práctica facturadas por empresas cuyos compromisos han sido aceptados por la Comisión y cuyos nombres figuran en la Decisión 2008/577/CE, modificada, estarán exentas del derecho antidumping previsto en el artículo 1, a condición de que:
-
hayan sido fabricadas, enviadas y facturadas directamente por las citadas empresas al primer cliente independiente en la Unión,
-
vayan acompañadas de un documento de compromiso, que sea una factura comercial que contenga, como mínimo, los elementos y la declaración establecidos en el anexo del presente Reglamento, y
-
las mercancías declaradas y presentadas a las autoridades aduaneras se correspondan exactamente con la descripción que figura en la factura de compromiso.
2. Se originará una deuda aduanera en el momento de la aceptación de la declaración de despacho a libre práctica:
-
cuando se determine, en el caso de las importaciones recogidas en el apartado 1, que no se cumplen una o más de las condiciones recogidas en dicho apartado, o
-
cuando la Comisión retire su aceptación del compromiso con arreglo al artículo 8, apartado 9, del Reglamento (CE) no 1225/2009, por medio de un reglamento o una decisión que hagan referencia a transacciones particulares y declare nulos los correspondientes documentos de compromiso.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro de conformidad con los Tratados.
Hecho en Bruselas, el 23 de septiembre de 2014.