NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 524/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy upřesňující informace, které si vzájemně poskytují příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na čl. 50 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V zájmu zajištění efektivní spolupráce mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu by výměna informací měla být obousměrná, v rámci příslušných dohledových pravomocí těchto orgánů. Je proto nezbytné upřesnit, které informace týkající se institucí, případně týkající provozování činnosti jejich poboček, by měly příslušné orgány domovského členského státu poskytovat příslušným orgánům hostitelského členského státu, jakož i to, které informace týkající se poboček mají příslušné orgány hostitelských členských států poskytovat příslušným orgánům domovského členského státu.
(2)
Na výměnu informací mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu je třeba pohlížet v širším kontextu dohledu nad přeshraničními bankovními skupinami; je-li to na místě, měly by být informace poskytovány na konsolidované úrovni. Konkrétně pokud má instituce vrcholný mateřský podnik v členském státě, v němž se nachází její skutečné sídlo, a dotčený příslušný orgán vykonává rovněž dohled na konsolidovaném základě, mělo by být umožněno poskytovat informace na konsolidované úrovni, a nikoli na úrovni instituce provozující svou činnost prostřednictvím pobočky. V takovém případě by však měl příslušný orgán oznámit příslušným orgánům hostitelských členských států, že jsou informace poskytovány na konsolidované úrovni.
(3)
Výměna informací mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu není omezena na druhy informací uvedené v článku 50 směrnice 2013/36/EU, a není tedy omezena na druhy informací uvedené v tomto nařízení. Konkrétně články 35, 36, 39, 43 a 52 směrnice 2013/36/EU obsahují zvláštní ustanovení pro výměnu informací týkajících se kontroly na místě v pobočkách, oznámení uplatnění práva na usazování a svobody poskytování služeb a opatření včetně preventivních, přijímaných příslušnými orgány ve vztahu k pobočkám a jejich mateřským podnikům. Toto nařízení by proto nemělo upřesňovat požadavky na výměnu informací v uvedených oblastech.
(4)
Je třeba stanovit požadavky na informace, které si mají vyměňovat příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu za účelem harmonizace regulačních a dohledových postupů v celé Unii. Tyto informace by měly zahrnovat všechny oblasti stanovené v článku 50 směrnice 2013/36/EU, tj. řízení a vlastnictví, včetně linií podnikání, jako jsou ty uvedené v článku 317 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), likvidita a zjištění vyplývající z dohledu nad likviditou, platební schopnost, pojištění vkladů, velké expozice, systémová rizika, správní a účetní postupy a mechanismy vnitřní kontroly. S cílem usnadnit monitorování institucí by se příslušné orgány hostitelských i domovských členských států měly vzájemně informovat o situacích nedodržení právních předpisů členských států nebo Unie, jakož i o dohledových opatřeních a sankcích uložených institucím. Do rámce informací, které si mají vyměňovat příslušné orgány domovských a hostitelských členských států, by také měly být zahrnuty další informace týkající se pákového efektu a přípravy na krizové situace, aby mohly uvedené orgány instituce efektivně monitorovat.
(5)
Potýká-li se instituce s nedostatkem likvidity nebo se taková situace očekává, příslušné orgány hostitelských členských států potřebují situaci jasně porozumět, aby mohly přijmout předběžná opatření podle podmínek stanovených v článku 43 směrnice 2013/36/EU. Toto nařízení by proto mělo stanovit jasná pravidla ohledně toho, jaké druhy informací si mají orgány vyměňovat, nastane-li nedostatek likvidity. Je rovněž nezbytné upřesnit informace, které mají být vyměňovány, aby byly orgány s dostatečným předstihem připraveny na naléhavé situace, jako jsou např. situace uvedené v čl. 114 odst. 1 směrnice 2013/36/EU.
(6)
Vzhledem k rozdílům ve velikosti, složitosti a významu poboček působících v hostitelských členských státech je důležité uplatňovat při výměně informací zásadu proporcionality. Za tímto účelem by mělo mezi domovskými a hostitelskými příslušnými orgány docházet k rozsáhlejší výměně informací, pokud jsou příslušné orgány hostitelských členských států odpovědné za pobočky, které jsou v souladu s článkem 51 směrnice 2013/36/EU považovány za významné pobočky.
(7)
Aby bylo zajištěno, že příslušné informace budou vyměňovány v přiměřeném rozsahu, přičemž se zamezí situacím, kdy musí příslušné orgány domovského členského státu předat jakékoli informace o instituci, nehledě na jejich povahu a význam, všem příslušným orgánům hostitelských členských států, měly by být ve specifických případech informace relevantní pro konkrétní pobočku předávány výlučně příslušným orgánům odpovědným za dohled nad touto pobočkou. Z podobných důvodů by v řadě konkrétních oblastí měly být mezi příslušnými orgány domovských a hostitelských členských států vyměňovány pouze informace odhalující případy porušování, což znamená, že by informace neměly být vyměňovány v případě institucí, jež dodržují právní předpisy členských států a Unie.
(8)
Toto nařízení by rovněž mělo řešit výměnu informací týkající se výkonu činností v hostitelském členském státě prostřednictvím poskytování přeshraničních služeb. Vzhledem k povaze přeshraničních služeb se příslušné orgány hostitelských členských států potýkají s nedostatkem informací týkajících se operací prováděných v jejich jurisdikci, a proto je nezbytné podrobně upřesnit, jaké informace musí být vyměňovány pro účely zajištění finanční stability a monitorování podmínek povolení, zejména monitorování toho, zda instituce poskytuje služby v souladu s předloženými oznámeními. Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví - EBA).
(9)
Orgán EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení upřesňuje informace, které si příslušné orgány hostitelského a domovského členského státu vzájemně poskytují v souladu s článkem 50 směrnice 2013/36/EU.
2. Stanoví pravidla týkající se informací, které mají být vyměňovány ve vztahu k instituci, která vykonává svou činnost prostřednictvím pobočky nebo na základě svobody poskytování služeb v jednom nebo více z členských států jiných než je členský stát, v němž se nachází její skutečné sídlo.
Článek 2
Informace na konsolidovaném základě
Pokud je vrcholný mateřský podnik instituce zřízen v tomtéž členském státě, ve kterém má instituce skutečné sídlo, a příslušný orgán domovského členského státu instituce vykonává rovněž dohled na konsolidovaném základě, tento příslušný orgán, případně v souladu s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 575/2013 a ve směrnici 2013/36/EU, poskytuje informace týkající se této instituce na konsolidované úrovni a informuje příslušné orgány hostitelských členských států o této úrovni poskytování informací.
KAPITOLA II
VÝMĚNA INFORMACÍ TÝKAJÍCÍ SE INSTITUCÍ VYKONÁVAJÍCÍCH SVOU ČINNOST PROSTŘEDNICTVÍM POBOČKY
Článek 3
Informace týkající se řízení a vlastnictví
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o organizační struktuře instituce včetně jejích linií podnikání a jejích vztahů se subjekty v rámci skupiny.
2. Navíc k informacím uvedeným v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu, které vykonávají dohled nad významnou pobočkou ve smyslu článku 51 směrnice 2013/36/EU, ve vztahu k instituci tyto informace:
a)
struktura vedoucího orgánu a vrcholného vedení, včetně příslušnosti pro dohled nad pobočkou;
b)
seznam akcionářů a společníků držících kvalifikované účasti na základě informací poskytnutých úvěrovou institucí v souladu s čl. 26 odst. 1 směrnice 2013/36/EU.
Článek 4
Informace týkající se likvidity a zjištění vyplývajících z dohledu
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu tyto informace:
a)
veškeré podstatné nedostatky v řízení rizika likvidity instituce, které jsou příslušným orgánům známy a které by mohly ovlivnit pobočky, veškerá související opatření dohledu, která byla v souvislosti s těmito nedostatky přijata, a rozsah, v jakém instituce uvedená opatření dohledu dodržuje;
b)
celkové posouzení rizika likvidity a řízení rizik instituce provedené příslušnými orgány domovského členského státu, zejména ve vztahu k pobočce;
c)
ukazatele instituce zachycující její likviditu a stabilitu financování na vnitrostátní úrovni či na úrovni Unie v domácí měně domovského členského státu instituce a ve všech jiných měnách, jež jsou pro instituce významné;
d)
složky rezerv instituce v oblasti likvidity;
e)
míra zatížení aktiv instituce;
f)
poměr úvěrů instituce k jejím vkladům;
g)
případné domácí ukazatele likvidity, které platí pro instituci v rámci makroobezřetnostních opatření příslušných orgánů nebo určeného orgánu, ať už jako závazné požadavky, pokyny, doporučení, upozornění nebo jinak, včetně definic těchto ukazatelů;
h)
jakékoli zvláštní požadavky na likviditu uplatňované v souladu s článkem 105 směrnice 2013/36/EU;
i)
jakékoli překážky pro převod hotovosti a kolaterálu na pobočky nebo z poboček instituce.
2. Jestliže příslušné orgány zcela nebo částečně upustily od uplatňování části šesté nařízení (EU) č. 575/2013 na instituci v souladu s článkem 8 uvedeného nařízení, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou informace uvedené v odstavci 1 na subkonsolidované úrovni nebo v souladu s článkem 2 tohoto nařízení na konsolidované úrovni.
3. Navíc k informacím uvedeným v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu, které vykonávají dohled nad významnou pobočkou, tyto informace:
a)
postupy pro likviditu a financování instituce, včetně popisů režimů financování jejích poboček, veškerá ujednání ohledně podpory uvnitř skupiny a postupy pro centralizované sloučení hotovosti;
b)
pohotovostní plány instituce pro likviditu a financování, včetně informací o předpokládaných krizových scénářích.
Článek 5
Informace týkající se platební schopnosti
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o tom, zda instituce splňuje tyto požadavky:
a)
požadavky na kapitál stanovené článkem 92 nařízení (EU) č. 575/2013, přičemž zohlední veškerá opatření přijatá nebo uznaná v souladu s článkem 458 uvedeného nařízení, a případně také přechodná ustanovení podle části desáté uvedeného nařízení;
b)
jakékoli dodatečné požadavky na kapitál uplatňované v souladu s článkem 104 směrnice 2013/36/EU;
c)
požadavky na kapitálové rezervy stanovené v kapitole 4 hlavy VII směrnice 2013/36/EU.
2. Navíc k informacím uvedeným v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu, které vykonávají dohled nad významnou pobočkou instituce, na niž se vztahují požadavky na kapitál, tyto informace:
a)
poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce ve smyslu čl. 92 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
kapitálový poměr tier 1 instituce ve smyslu čl. 92 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
celkový kapitálový poměr instituce ve smyslu čl. 92 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
celkový objem rizikové expozice instituce ve smyslu čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
požadavky na kapitál použitelné v domovském členském státě v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 575/2013, přičemž zohlední veškerá opatření přijatá nebo uznaná v souladu s článkem 458 uvedeného nařízení a případně také přechodná ustanovení podle části desáté uvedeného nařízení;
f)
úroveň bezpečnostní kapitálové rezervy, kterou je instituce povinna udržovat v souladu s článkem 129 směrnice 2013/36/EU;
g)
úroveň případné proticyklické kapitálové rezervy stanovené konkrétně pro danou instituci, kterou je instituce povinna udržovat v souladu s článkem 130 směrnice 2013/36/EU;
h)
úroveň případné kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika, kterou je instituce povinna udržovat v souladu s článkem 133 směrnice 2013/36/EU;
i)
úroveň případné rezervy pro G-SVI nebo J-SVI, kterou je instituce povinna udržovat v souladu s čl. 131 odst. 4 a 5 směrnice 2013/36/EU;
j)
úroveň jakýchkoli dodatečných požadavků na kapitál stanovených v souladu s čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a jakýchkoli dalších stanovených požadavků týkajících se platební schopnosti instituce v souladu s uvedeným článkem.
3. Jestliže bylo upuštěno od uplatňování příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 v souladu s články 7, 10 nebo 15 uvedeného nařízení nebo jestliže bylo upuštěno od uplatňování požadavků stanovených články 10 a 12 a čl. 13 odst. 1 směrnice 2013/36/EU v souladu s článkem 21 uvedené směrnice nebo jestliže instituce obdržela povolení uplatňovat postup podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, poskytnou příslušné orgány domovského členského státu informace uvedené v odstavci 2 subkonsolidované úrovni, nebo v souladu s článkem 2 tohoto nařízení na konsolidované úrovni.
Článek 6
Informace týkající se systémů pojištění vkladů
1. Příslušné orgány domovského členského státu sdělí příslušným orgánům hostitelského členského státu název systému pojištění vkladů, jehož členem je instituce v souladu s čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (4).
2. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu ve vztahu k systému pojištění vkladů uvedenému v odstavci 1 tyto informace:
a)
maximální krytí systému pojištění vkladů pro způsobilého vkladatele;
b)
rozsah krytí a druhy vkladů, na něž se vztahuje;
c)
případné výluky z krytí, včetně produktů a druhů vkladatelů;
d)
ujednání ohledně financování systému pojištění vkladů, zejména zda je systém financován ex ante nebo ex post a velikost systému;
e)
kontaktní údaje správce systému.
3. Informace uvedené v odstavci 2 se příslušným orgánům hostitelského členského státu ve vztahu ke každému dotčenému systému pojištění vkladů poskytnou pouze jednou. Pokud dojde ke změně poskytnutých informací, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu aktualizované informace.
Článek 7
Informace týkající se omezení velkých expozic
Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o jakékoli situaci, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje použitelné požadavky a omezení týkající se velkých expozic stanovené v části čtvrté nařízení (EU) č. 575/2013. Informace, které mají být poskytnuty, vysvětlí situaci a přijatá nebo zamýšlená opatření dohledu.
Článek 8
Informace týkající se systémového rizika, které představuje instituce
Příslušné orgány domovského členského státu informují příslušné orgány hostitelského členského státu, pokud byla instituce určena jako globální systémově významné instituce (G-SVI) nebo jako jiná systémově významná instituce (J-SVI) v souladu s čl. 131 odst. 1 směrnice 2013/36/EU. Pokud byla instituce určena jako G-SVI, poskytnuté informace uvedou podkategorii, do níž je zařazena.
Článek 9
Informace týkající se správních a účetních postupů
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o jakékoli situaci, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje použitelné účetní standardy a postupy, jež se na ni vztahují v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (5). Informace, které mají být poskytnuty, vysvětlí situaci a přijatá nebo zamýšlená opatření dohledu.
2. Pokud se informace uvedené v odstavci 1 týkají pouze určité pobočky, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou uvedené informace pouze příslušným orgánům hostitelského členského státu, ve kterém je uvedená pobočka usazena.
Článek 10
Informace týkající se mechanismů vnitřní kontroly
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o jakékoli situaci, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje požadavky týkající se mechanismů vnitřní kontroly včetně řízení rizika, kontroly rizika a organizace interního auditu podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU. Informace, které mají být poskytnuty, vysvětlí situaci a přijatá nebo zamýšlená opatření dohledu.
2. Pokud se informace uvedené v odstavci 1 týkají pouze určité pobočky, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou uvedené informace pouze příslušným orgánům hostitelského členského státu, ve kterém je uvedená pobočka usazena.
Článek 11
Informace týkající se finanční páky
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o jakékoli situaci, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje požadavky týkající se pákových poměrů podle části sedmé nařízení (EU) č. 575/2013, případně s přihlédnutím k přechodným ustanovením článku 499 uvedeného nařízení. Informace, které mají být poskytnuty, vysvětlí situaci a přijatá nebo zamýšlená opatření dohledu.
2. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu veškeré informace, které instituce v souladu s článkem 451 nařízení (EU) č. 575/2013 zpřístupní o svém pákovém poměru a o tom, jak řídí riziko nadměrné páky.
Článek 12
Informace týkající se obecného nedodržení předpisů
1. Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu informace o jakékoli situaci, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje právní předpisy členských států či Unie nebo požadavky týkající se obezřetnostního dohledu nebo dohledu nad tržním chováním institucí, včetně požadavků stanovených nařízením (EU) č. 575/2013 a směrnicí 2013/36/EU jiných než požadavků uvedených v článcích 3 až 11 tohoto nařízení. Informace, které mají být poskytnuty, vysvětlí situaci a přijatá nebo zamýšlená opatření dohledu.
2. Pokud se informace uvedené v odstavci 1 týkají pouze určité pobočky, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou uvedené informace pouze příslušným orgánům hostitelského členského státu, ve kterém je uvedená pobočka usazena.
Článek 13
Komunikace ohledně opatření dohledu a sankcí
1. Příslušné orgány domovského členského státu informují příslušné orgány hostitelského členského státu o veškerých níže uvedených sankcích nebo opatřeních, které byly uloženy instituci nebo uplatňovány vůči instituci a které ovlivňují operace pobočky:
a)
správní sankce uložené nebo jiná správní opatření uplatňovaná podle článků 64 až 67 směrnice 2013/36/EU;
b)
opatření dohledu uložená podle článků 104 nebo 105 směrnice 2013/36/EU;
c)
uložené trestní sankce v souvislosti s porušením nařízení (EU) č. 575/2013 nebo vnitrostátních právních předpisů, jimiž se provádí směrnice 2013/36/EU.
2. Pokud se informace uvedené v odstavci 1 týkají pouze určité pobočky, příslušné orgány domovského členského státu jsou povinny poskytnout uvedené informace pouze příslušným orgánům hostitelského členského státu, ve kterém je uvedená pobočka usazena.
Článek 14
Informace týkající se přípravy na krizové situace
Příslušné orgány domovského členského státu a příslušné orgány hostitelského členského státu si vyměňují informace týkající se přípravy na krizové situace. Zejména se vzájemně informují o:
a)
kontaktních údajích osob, které jsou v rámci příslušných orgánů odpovědné za zvládání krizových situací, pro případ nouze;
b)
komunikačních postupech, které se použijí v krizových situacích.
Článek 15
Informace od orgánů hostitelského členského státu
Aniž jsou dotčeny požadavky na výměnu informací v návaznosti na kontroly poboček podle čl. 52 odst. 3 směrnice 2013/36/EU, poskytnou příslušné orgány hostitelského členského státu příslušným orgánům domovského členského státu tyto informace:
a)
popis veškerých situací, kdy příslušné orgány stanovily, že instituce nedodržuje právní předpisy členských států či Unie nebo požadavky týkající se obezřetnostního dohledu nebo dohledu nad tržním chováním institucí, včetně požadavků stanovených nařízením (EU) č. 575/2013 a vnitrostátními právními předpisy provádějícími směrnici 2013/36/EU, spolu s vysvětlením opatření dohledu přijatých nebo zamýšlených k řešení uvedeného nedodržení;
b)
popis veškerých případů nedodržení podmínek, za nichž mají být v hostitelském členském státě v obecném zájmu vykonávány činnosti pobočky;
c)
veškeré případy stanovení systémového rizika představovaného pobočkou nebo její činností v hostitelském členském státě, včetně případného posouzení pravděpodobného dopadu pozastavení nebo ukončení operací pobočky na:
i)
systémovou likviditu;
ii)
platební systémy;
iii)
clearingové a vypořádací systémy;
d)
tržní podíl pobočky, pokud přesahuje 2 % celkového trhu v hostitelském členském státě v některé z následujících kategorií:
i)
vklady;
ii)
úvěry;
e)
jakékoli překážky pro převod hotovosti a kolaterálu na pobočku nebo z pobočky.
KAPITOLA III
VÝMĚNA INFORMACÍ TÝKAJÍCÍ SE POSKYTOVATELŮ PŘESHRANIČNÍCH SLUŽEB
Článek 16
Informace týkající se poskytovatelů přeshraničních služeb
Poté, co od příslušných orgánů hostitelského členského státu obdrží žádost o informace ve vztahu k instituci, která v uvedeném hostitelském členském státu vykonává činnost v rámci poskytování služeb, příslušné orgány domovského členského státu poskytnou tyto informace:
a)
popis veškerých situací, kdy příslušné orgány domovského členského státu stanovily, že instituce nedodržuje právní předpisy členských států či Unie nebo požadavky týkající se obezřetnostního dohledu nebo dohledu nad tržním chováním institucí, včetně požadavků stanovených nařízením (EU) č. 575/2013 a vnitrostátními právními předpisy provádějícími směrnici 2013/36/EU, spolu s vysvětlením opatření dohledu přijatých nebo zamýšlených k řešení uvedeného nedodržení;
b)
objem vkladů přijatých od rezidentů hostitelského členského státu;
c)
objem úvěrů poskytnutých rezidentům hostitelského členského státu;
d)
ve vztahu k činnostem uvedeným v příloze I směrnice 2013/36/EU, u nichž instituce oznámila svůj záměr vykonávat je v hostitelském členském státě v rámci poskytování služeb:
i)
formu, v níž instituce vykonává uvedené činnosti;
ii)
nejvýznamnější činnosti instituce v hostitelském členském státě;
iii)
potvrzení toho, zda instituce vykonává činnosti označené v oznámení poskytnutém institucí podle článku 39 směrnice 2013/36/EU jako hlavní obchodní činnosti.
KAPITOLA IV
VÝMĚNA INFORMACÍ TÝKAJÍCÍ SE INSTITUCÍ VYKONÁVAJÍCÍCH SVOU ČINNOST PROSTŘEDNICTVÍM POBOČKY V PŘÍPADĚ, ŽE SE INSTITUCE NEBO SAMA POBOČKA POTÝKÁ S NEDOSTATKEM LIKVIDITY
Článek 17
Rozsah výměny informací v situaci nedostatku likvidity
1. Pokud se příslušné orgány domovského členského státu domnívají, že u instituce nastal nedostatek likvidity nebo je možno rozumně očekávat, že takový nedostatek nastane, ihned uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu a poskytnou informace uvedené v odstavci 3.
2. Pokud se příslušné orgány hostitelského členského státu domnívají, že u pobočky usazené v uvedeném členském státě nastal nedostatek likvidity nebo je možno rozumně očekávat, že takový nedostatek nastane, ihned uvědomí příslušné orgány domovského členského státu a poskytnou informace uvedené v odstavci 3.
3. Příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
popis situace, k níž došlo, včetně příčin krizové situace, očekávaného dopadu nedostatku likvidity na instituci a vývoje ohledně transakcí uvnitř skupiny;
b)
vysvětlení opatření přijatých nebo zamýšlených příslušnými orgány či institucí, včetně případných požadavků, které instituci uložily příslušné orgány za účelem zmírnění nedostatku likvidity;
c)
výsledky posouzení systémových důsledků nedostatku likvidity;
d)
nejnovější dostupné kvantitativní informace týkající se likvidity uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. c) až h).
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) No 524/2014 DE LA COMISIÓN
de 12 de marzo de 2014
por el que se completa la Directiva 2013/36/UE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a las normas técnicas de regulación que especifican la información que las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida deben facilitarse mutuamente
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2013/36/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de junio de 2013, relativa al acceso a la actividad de las entidades de crédito y a la supervisión prudencial de las entidades de crédito y las empresas de inversión, por la que se modifica la Directiva 2002/87/CE y se derogan las Directivas 2006/48/CE y 2006/49/CE (1), y, en particular, su artículo 50, apartado 6,
Considerando lo siguiente:
(1)
Con el fin de garantizar la eficiencia de la cooperación entre las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida, el intercambio de información debe ser bidireccional, dentro de las competencias de supervisión respectivas de dichas autoridades. Resulta necesario, por tanto, especificar la información relativa a las entidades y, en su caso, al funcionamiento de sus sucursales, que deben facilitar las autoridades competentes del Estado miembro de origen a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida, así como la información relativa a las sucursales que deben facilitar las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida a las autoridades competentes del Estado miembro de origen.
(2)
El intercambio de información entre las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida debe considerarse en el contexto más amplio de la supervisión de los grupos bancarios transfronterizos, y en su caso, se podría facilitar información en base consolidada. En particular, si una entidad tiene la empresa matriz última en el Estado miembro en que tenga su domicilio social, y la autoridad competente afectada es también el supervisor en base consolidada, se debe reconocer la posibilidad de facilitar la información en base consolidada y no al nivel de una entidad que opere a través de una sucursal. No obstante, en este caso, la autoridad competente debe notificar a las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida que la información se facilita en base consolidada.
(3)
El intercambio de información entre las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida no se limita a los tipos de información que se especifican en el artículo 50 de la Directiva 2013/36/UE ni, por lo tanto, a los tipos de información que se especifican en el presente Reglamento. En particular, los artículos 35, 36, 39, 43 y 52 de la Directiva 2013/36/UE establecen una disposición separada para el intercambio de información relativa a la verificación in situ de las sucursales, las notificaciones del ejercicio del derecho de establecimiento y de la libre prestación de servicios, y las medidas, incluidas las medidas cautelares, adoptadas por las autoridades competentes en relación con las sucursales y sus empresas matrices. El presente Reglamento no debe, por tanto, especificar requisitos de intercambio de información en estos ámbitos.
(4)
Es necesario establecer los requisitos relativos a la información que debe intercambiarse entre las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida con el fin de armonizar las prácticas de regulación y supervisión en toda la Unión. Esta información ha de abarcar todos los ámbitos especificados en el artículo 50 de la Directiva 2013/36/UE, a saber, la dirección, gestión y propiedad, incluidas las líneas de negocio, como las contempladas en el artículo 317 del Reglamento (UE) no 575/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (2), la liquidez y las constataciones relacionadas con la supervisión en materia de liquidez, la solvencia, la garantía de depósitos, las grandes exposiciones, el riesgo sistémico, la organización administrativa y contable, y los mecanismos de control interno. A fin de facilitar el control de las entidades, las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida deben mantenerse informadas acerca de los casos de incumplimiento de lalegislación nacional o de la Unión, así como sobre las medidas de supervisión y las sanciones impuestas a las entidades. Además, entre la información que deben intercambiar las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida, de modo que estas últimas estén en condiciones de controlar las entidades de forma eficiente, debe incluirse información adicional sobre el apalancamiento y los preparativos para situaciones de urgencia.
(5)
Cuando una crisis de liquidez afecte o se espere que afecte a una entidad, las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida deben tener una idea clara de la situación para poder adoptar medidas cautelares en las condiciones establecidas en el artículo 43 de la Directiva 2013/36/UE. Por consiguiente, el presente Reglamento debe prever normas claras sobre los tipos de información que han de intercambiar las autoridades cuando se produzca una crisis de liquidez. También es necesario especificar la información que se va a intercambiar, de forma que las autoridades estén preparadas con la suficiente antelación para situaciones de urgencia como las contempladas en el artículo 114, apartado 1, de la Directiva 2013/36/UE.
(6)
Habida cuenta de las diferencias de tamaño, complejidad e importancia de las sucursales que operan en los Estados miembros de acogida, es importante aplicar el principio de proporcionalidad en el intercambio de información. A tal fin, las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida deben intercambiar una gama más amplia de información cuando las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida sean responsables de sucursales consideradas significativas de conformidad con el artículo 51 de la Directiva 2013/36/UE.
(7)
Para garantizar que la información pertinente sea intercambiada dentro de unos límites razonables, evitando al mismo tiempo las situaciones en las que las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida están obligadas a enviar cualquier información sobre una entidad, independientemente de su naturaleza e importancia, a todas las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida, en casos específicos, solo la información que sea pertinente para una sucursal específica debe transmitirse exclusivamente a las autoridades competentes encargadas de la supervisión de esta sucursal. Para fines similares, en una serie de ámbitos específicos, solo debe intercambiarse entre las autoridades competentes de los Estados miembros de origen y de acogida la información que ponga de manifiesto casos de incumplimiento, lo que significa que no es necesario intercambiar información cuando la entidad se atenga a la legislación nacional y de la Unión.
(8)
El presente Reglamento debe abordar asimismo el intercambio de información en relación con la realización de actividades en un Estado miembro de acogida en forma de prestación de servicios transfronterizos. Dada la naturaleza de los servicios transfronterizos, las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida se enfrentan a una falta de información sobre las operaciones que se llevan a cabo en su territorio, por lo que es esencial especificar en detalle la información que es necesario intercambiar con el fin de salvaguardar la estabilidad financiera y controlar las condiciones de las autorizaciones, en particular para comprobar si la entidad presta servicios de conformidad con las notificaciones realizadas. El presente Reglamento se basa en los proyectos de normas técnicas de regulación presentados por la Autoridad Europea de Supervisión (Autoridad Bancaria Europea, ABE) a la Comisión.
(9)
La ABE ha llevado a cabo consultas públicas abiertas sobre los proyectos de normas técnicas de regulación en que se basa el presente Reglamento, ha analizado los costes y beneficios potenciales conexos y ha recabado el dictamen del Grupo de partes interesadas del sector bancario establecido de conformidad con el artículo 37 del Reglamento (UE) no 1093/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento especifica la información que las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida y de origen deben intercambiar de conformidad con el artículo 50 de la Directiva 2013/36/UE.
2. En él se establecen las normas sobre la información que debe intercambiarse en relación con las entidades que operen, a través de una sucursal o en el ejercicio de la libertad de prestación de servicios, en uno o varios Estados miembros distintos al de su domicilio social.
Artículo 2
Información en base consolidada
Cuando la empresa matriz última de una entidad esté establecida en el mismo Estado miembro en que la entidad tiene su domicilio social, y la autoridad competente del Estado miembro de acogida de la entidad sea también el supervisor en base consolidada, la autoridad competente deberá, en su caso con arreglo a los requisitos establecidos en el Reglamento (UE) no 575/2013 y en la Directiva 2013/36/UE, facilitar información relativa a esta entidad en base consolidada e informar a las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida de que la información se facilita a ese nivel.
CAPÍTULO II
INTERCAMBIO DE INFORMACIÓN RELATIVA A LAS ENTIDADES QUE OPERAN A TRAVÉS DE UNA SUCURSAL
Artículo 3
Información relativa a la dirección, gestión y propiedad
1. Las autoridades competentes de los Estados miembros de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida la estructura organizativa de la entidad, incluidas sus líneas de negocio y sus relaciones con las entidades dentro del grupo.
2. Además de la información especificada en el apartado 1, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida que supervisen una sucursal significativa a tenor del artículo 51 de la Directiva 2013/36/UE la información siguiente en relación con una entidad:
a)
la estructura del órgano de dirección y la alta dirección, incluida la asignación de responsabilidades para la supervisión de una sucursal;
b)
la lista de los accionistas y socios con participaciones cualificadas sobre la base de la información facilitada por la entidad de crédito, de conformidad con el artículo 26, apartado 1, de la Directiva 2013/36/UE.
Artículo 4
Información relativa a la liquidez y a las constataciones relacionadas con la supervisión
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida la información siguiente:
a)
cualquier deficiencia significativa en la gestión del riesgo de liquidez de una entidad de la que tengan constancia las autoridades competentes y que pueda afectar a las sucursales, cualquier medida de supervisión relacionada que haya sido adoptada en relación con dichas deficiencias, y el alcance del cumplimiento de estas medidas de supervisión por parte de la entidad;
b)
la evaluación global llevada a cabo por las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la gestión del riesgo y del perfil de riesgo de liquidez de una entidad, en particular en relación con una sucursal;
c)
las ratios de una entidad que indiquen su posición de liquidez y financiación estable a nivel nacional o de la Unión en la moneda nacional del Estado miembro de acogida de la entidad y en todas las demás monedas que sean significativas para la entidad;
d)
los componentes del colchón de liquidez de una entidad;
e)
el nivel de los gravámenes que pesan sobre los activos de una entidad;
f)
la ratio de los préstamos de una entidad en relación con sus depósitos;
g)
cualquier ratio de liquidez nacional que sea aplicable a una entidad, en el marco de las medidas de política macroprudencial, por las autoridades competentes o la autoridad designada, ya sea como requisitos vinculantes, directrices, recomendaciones, advertencias o de otra forma, incluidas las definiciones de estas ratios;
h)
cualquier requisito de liquidez específico aplicado de conformidad con el artículo 105 de la Directiva 2013/36/UE;
i)
cualquier obstáculo a la transferencia de efectivo y garantías hacia o desde las sucursales de una entidad.
2. Cuando las autoridades competentes hayan decidido no aplicar total o parcialmente la parte sexta del Reglamento (UE) no 575/2013 a una entidad de conformidad con el artículo 8 de dicho Reglamento, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán la información a que se refiere el apartado 1 en base subconsolidada o, de conformidad con el artículo 2 del presente Reglamento, en base consolidada.
3. Además de la información especificada en el apartado 1, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida que supervisen una sucursal significativa la información siguiente:
a)
la política de liquidez y financiación de la entidad, incluidas descripciones de los regímenes de financiación de sus sucursales cualquier régimen de apoyo dentro del grupo, y los procedimientos de centralización de tesorería;
b)
los planes de emergencia en materia de liquidez y financiación de la entidad, incluida información sobre los supuestos escenarios de crisis.
Artículo 5
Información relativa a la solvencia
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen informarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida de si una entidad cumple los requisitos siguientes:
a)
los requisitos de fondos propios establecidos en el artículo 92 del Reglamento (UE) no 575/2013, teniendo en cuenta cualquier medida adoptada o reconocida de conformidad con el artículo 458 de dicho Reglamento y, cuando proceda, teniendo en cuenta las disposiciones transitorias establecidas en la parte décima de dicho Reglamento;
b)
cualquier requisito de fondos propios adicional impuesto de conformidad con el artículo 104 de la Directiva 2013/36/UE;
c)
los requisitos de colchones de capital establecidos en el título VII, capítulo 4, de la Directiva 2013/36/UE.
2. Además de la información especificada en el apartado 1, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida que supervisen una sucursal significativa de una entidad sujeta a requisitos de fondos propios la información siguiente:
a)
la ratio de capital de nivel 1 ordinario de la entidad a tenor del artículo 92, apartado 2, letra a), del Reglamento (UE) no 575/2013;
b)
la ratio de capital de nivel 1 de la entidad a tenor del artículo 92, apartado 2, letra b), del Reglamento (UE) no 575/2013;
c)
la ratio total de capital de la entidad a tenor del artículo 92, apartado 2, letra c), del Reglamento (UE) no 575/2013;
d)
el importe total de la exposición en riesgo de la entidad a tenor del artículo 92, apartado 3, del Reglamento (UE) no 575/2013;
e)
los requisitos de fondos propios aplicables en el Estado miembro de origen de conformidad con el artículo 92 del Reglamento (UE) no 575/2013, teniendo en cuenta cualquier medida adoptada o reconocida de conformidad con el artículo 458 de dicho Reglamento y, cuando proceda, teniendo en cuenta las disposiciones transitorias establecidas en la parte décima de dicho Reglamento;
f)
el nivel del colchón de conservación de capital que la entidad está obligada a mantener de conformidad con el artículo 129 de la Directiva 2013/36/UE;
g)
el nivel del colchón de capital anticíclico específico por entidad que la entidad está obligada a mantener de conformidad con el artículo 130 de la Directiva 2013/36/UE;
h)
el nivel de cualquier colchón contra riesgos sistémicos que la entidad esté obligada a mantener de conformidad con el artículo 133 de la Directiva 2013/36/UE;
i)
el nivel de cualquier colchón para entidades de importancia sistémica mundial (EISM) o para otras entidades de importancia sistémica (OEIS) que la entidad esté obligada a mantener de conformidad con el artículo 131, apartados 4 y 5, de la Directiva 2013/36/UE;
j)
el nivel de cualquier requisito de fondos propios adicional impuesto de conformidad con el artículo 104, apartado 1, letra a), de la Directiva 2013/36/UE y cualquier otro requisito impuesto relativo a la solvencia de la entidad de conformidad con dicho artículo.
3. Cuando se haya decidido no aplicar las disposiciones pertinentes del Reglamento (UE) no 575/2013 de conformidad con los artículos 7, 10 o 15 de dicho Reglamento, o se haya decidido no aplicar los requisitos establecidos en los artículos 10 y 12 y en el artículo 13, apartado 1, de la Directiva 2013/36/UE de conformidad con el artículo 21 de dicha Directiva, o cuando una entidad haya sido autorizada a aplicar el régimen a que se hace referencia en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (UE) no 575/2013, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán la información contemplada en el apartado 2 en base subconsolidada o, de conformidad con el artículo 2, del presente Reglamento, en base consolidada.
Artículo 6
Información relativa a los sistemas de garantía de depósitos
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen informarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida de la denominación del sistema de garantía de depósitos al que pertenece la entidad de conformidad con el artículo 3, apartado 1, de la Directiva 94/19/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (4).
2. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida la información siguiente en relación con el sistema de garantía de depósitos mencionado en el apartado 1:
a)
la cobertura máxima del sistema de garantía de depósitos por depositante admisible;
b)
el alcance de la cobertura y los tipos de depósitos cubiertos;
c)
cualquier exclusión de la cobertura, incluidos los productos y tipos de depositantes;
d)
el régimen de financiación del sistema de garantía de depósitos, en particular si el sistema se financia ex ante o ex post, y el volumen del sistema;
e)
los datos de contacto del administrador del sistema.
3. La información prevista en el apartado 2 solo se facilitará a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida una única vez en relación con cada sistema de garantía de depósitos afectado. Cuando se produzca un cambio en la información facilitada, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información actualizada a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida.
Artículo 7
Información relativa a la limitación de grandes exposiciones
Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida en relación con cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes del Estado miembro de origen hayan determinado que una entidad no ha cumplido algunos de los límites de grandes exposiciones aplicables o algunos de los requisitos establecidos en la parte cuarta del Reglamento (UE) no 575/2013. La información exigida deberá explicar la situación y las medidas de supervisión adoptadas o previstas.
Artículo 8
Información relativa al riesgo sistémico planteado por la entidad
Las autoridades competentes del Estado miembro de origen informarán a las autoridades competentes de un Estados miembro de acogida cuando una entidad haya sido designada EISM u OEIS de conformidad con el artículo 131, apartado 1, de la Directiva 2013/36/UE. Cuando la entidad haya sido identificada como EISM, la información facilitada incluirá la subcategoría a la que haya sido asignada.
Artículo 9
Información relativa a la organización administrativa y contable
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida en relación con cualquier situación en la que las autoridades competentes del Estado miembro de origen hayan determinado que una entidad no ha cumplido las normas y procedimientos contables aplicables a los que esté sometida la entidad de conformidad con el Reglamento (CE) no 1606/2002 del Parlamento Europeo y de Consejo (5). La información exigida deberá explicar la situación y las medidas de supervisión adoptadas o previstas.
2. Cuando la información especificada en el apartado 1 sea pertinente únicamente para una sucursal específica, las autoridades competentes del Estado miembro de origen solo estarán obligadas a facilitar la información a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida en que esté establecida dicha sucursal.
Artículo 10
Información relativa a los mecanismos de control interno
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida en relación con cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes de los Estados miembros de origen hayan determinado que una entidad no ha cumplido con alguno de los requisitos relativos a los mecanismos de control interno, incluidos los regímenes de gestión del riesgo, de control del riesgo y de auditoría interna, de conformidad con el Reglamento (UE) no 575/2013 y con la Directiva 2013/36/UE. La información exigida deberá explicar la situación y las medidas de supervisión adoptadas o previstas.
2. Cuando la información especificada en el apartado 1 sea pertinente únicamente para una sucursal específica, las autoridades competentes del Estado miembro de origen solo estarán obligadas a facilitar la información a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida en que esté establecida dicha sucursal.
Artículo 11
Información relativa al apalancamiento
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida en relación con cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes de los Estados miembros de origen hayan determinado que una entidad no ha cumplido alguno de los requisitos relativos a las ratio de apalancamiento con arreglo a la parte séptima del Reglamento (UE) no 575/2013 y, cuando proceda, teniendo en cuenta las disposiciones transitorias del artículo 499 de dicho Reglamento. La información exigida deberá explicar la situación y las medidas de supervisión adoptadas o previstas.
2. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida toda la información hecha pública por una entidad de conformidad con el artículo 451 del Reglamento (UE) no 575/2013 relativa a su ratio de apalancamiento y su gestión del riesgo de apalancamiento excesivo.
Artículo 12
Información relativa al incumplimiento general
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán información a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida en relación con cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes del Estado miembro de origen hayan determinado que una entidad no ha cumplido la legislación nacional o de la Unión o los requisitos en relación con la supervisión prudencial o la supervisión de la conducta en el mercado de las entidades, incluidos los requisitos establecidos en el Reglamento (UE) no 575/2013 y en la Directiva 2013/36/UE, distintos de los requisitos contemplados en los artículos 3 a 11 del presente Reglamento. La información exigida deberá explicar la situación y las medidas de supervisión adoptadas o previstas.
2. Cuando la información especificada en el apartado 1 sea pertinente únicamente para una sucursal específica, las autoridades competentes del Estado miembro de origen solo estarán obligadas a facilitar la información a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida en que esté establecida dicha sucursal.
Artículo 13
Comunicación de las medidas de supervisión y las sanciones
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen informarán a las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida de cualesquiera de las sanciones o medidas siguientes que hayan sido impuestas o aplicadas a una entidad y que afecten a las operaciones de una sucursal:
a)
las sanciones administrativas impuestas u otras medidas administrativas aplicadas con arreglo a los artículos 64 a 67 de la Directiva 2013/36/UE;
b)
las medidas de supervisión impuestas con arreglo a los artículos104 o 105 de la Directiva 2013/36/UE;
c)
las sanciones penales impuestas en relación con infracciones del Reglamento (UE) no 575/2013 o de las disposiciones nacionales de transposición de la Directiva 2013/36/UE.
2. Cuando la información especificada en el apartado 1 sea pertinente únicamente para una sucursal específica, las autoridades competentes del Estado miembro de origen solo estarán obligadas a facilitar la información a las autoridades competentes del Estado miembro de acogida en que esté establecida dicha sucursal.
Artículo 14
Información relativa a los preparativos para situaciones de urgencia
Las autoridades competentes del Estado miembro de origen y las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida intercambiarán información relativa a los preparativos para situaciones de urgencia. En particular, se mantendrán informadas de lo siguiente:
a)
los datos de contacto de urgencia de las personas responsables de la gestión de las situaciones de urgencia dentro de las autoridades competentes;
b)
los procedimientos de comunicación aplicables en situaciones de urgencia.
Artículo 15
Información facilitada por las autoridades de un Estado miembro de acogida
Sin perjuicio de los requisitos de intercambio de información a raíz de inspecciones de las sucursales con arreglo al artículo 52, apartado 3, de la Directiva 2013/36/UE, las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida facilitarán a las autoridades competentes del Estado miembro de origen la información siguiente:
a)
una descripción de cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes hayan determinado que una entidad no ha cumplido la legislación nacional o de la Unión o los requisitos en relación con la supervisión prudencial o la supervisión de la conducta en el mercado de las entidades, incluidos los requisitos del Reglamento (UE) no 575/2013 y de las disposiciones nacionales de transposición de la Directiva 2013/36/UE, junto con una explicación de las medidas de supervisión adoptadas o previstas para subsanar el incumplimiento;
b)
una descripción de cualquier incumplimiento de las condiciones en las cuales, por motivos de interés general, se deben llevar a cabo las actividades de la sucursal en el Estado miembro de acogida;
c)
cualquier riesgo sistémico detectado que plantee la sucursal o sus actividades en el Estado miembro de acogida, incluida cualquier evaluación del impacto probable de la suspensión o el cese de las operaciones de la sucursal en los aspectos siguientes:
i)
la liquidez sistémica,
ii)
los sistemas de pago,
iii)
los sistemas de compensación y liquidación;
d)
la cuota de mercado de la sucursal, si supera el 2 % del total del mercado en el Estado miembro de acogida en una de las categorías siguientes:
i)
depósitos,
ii)
préstamos;
e)
cualquier obstáculo para la transferencia de efectivo y garantías desde o hacia la sucursal.
CAPÍTULO III
INTERCAMBIO DE INFORMACIÓN RELATIVA A LOS PRESTADORES DE SERVICIOS TRANSFRONTERIZOS
Artículo 16
Información relativa a los prestadores de servicios transfronterizos
Cuando se reciba una solicitud de información de las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida en relación con una entidad que lleve a cabo sus actividades mediante la prestación de servicios en ese Estado miembro de acogida, las autoridades competentes del Estado miembro de origen facilitarán la información siguiente:
a)
cualquier situación respecto de la cual las autoridades competentes del Estado miembro de origen hayan determinado que la entidad no ha cumplido la legislación nacional o de la Unión o los requisitos en relación con la supervisión prudencial o la supervisión de la conducta en el mercado de las entidades, incluidos los requisitos del Reglamento (UE) no 575/2013 y de las disposiciones nacionales de transposición de la Directiva 2013/36/UE, junto con una explicación de las medidas de supervisión adoptadas o previstas para subsanar el incumplimiento;
b)
el volumen de depósitos procedentes de residentes en el Estado miembro de acogida;
c)
el volumen de préstamos otorgados a residentes en el Estado miembro de acogida;
d)
en relación con las actividades enumeradas en el anexo I de la Directiva 2013/36/UE que una entidad haya notificado su deseo de ejercer en el Estado miembro de acogida en régimen de prestación de servicios:
i)
la forma en que la entidad lleva a cabo las actividades,
ii)
las actividades que son más significativas en términos de las actividades de la entidad en el Estado miembro de acogida,
iii)
la confirmación de si una entidad está llevando a cabo las actividades identificadas como actividad principal en la notificación transmitida por la entidad con arreglo al artículo 39 de la Directiva 2013/36/UE.
CAPÍTULO IV
INTERCAMBIO DE INFORMACIÓN RELATIVA A LAS ENTIDADES QUE OPERAN A TRAVÉS DE UNA SUCURSAL EN CASO DE CRISIS DE LIQUIDEZ QUE AFECTE A LA ENTIDAD O A LA PROPIA SUCURSAL
Artículo 17
Alcance del intercambio de información en caso de crisis de liquidez
1. Si las autoridades competentes del Estado miembro de origen consideran que se ha producido o es razonablemente previsible que se produzca una crisis de liquidez con respecto a una entidad, lo notificarán inmediatamente las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida y facilitarán la información que se indica en el apartado 3.
2. Si las autoridades competentes de un Estado miembro de acogida consideran que se ha producido o es razonablemente previsible que se produzca una crisis de liquidez con respecto a una sucursal establecida en ese Estado miembro, lo notificarán inmediatamente a las autoridades competentes del Estado miembro de origen y facilitarán la información que se indica en el apartado 3.
3. Las autoridades competentes facilitarán la información siguiente:
a)
una descripción de la situación que se haya producido, en particular la causa subyacente de la situación de crisis, el impacto previsto de la crisis de liquidez en la entidad y la evolución de la situación en lo que respecta a las operaciones intragrupo;
b)
una explicación de las medidas que se hayan adoptado o se prevea adoptar, ya sea por las autoridades competentes o por la entidad, en particular cualquier requisito impuesto a la entidad por las autoridades competentes para mitigar la crisis de liquidez;
c)
los resultados de las evaluaciones de las consecuencias sistémicas de la crisis de liquidez;
d)
la información cuantitativa disponible más reciente relativa a la liquidez especificada en el artículo 4, apartado 1, letras c) a h).
CAPÍTULO V
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 18
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 12 de marzo de 2014.