NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 20/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 23. dubna 2007 zmocnila Rada Komisi k tomu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států zahájila jednání s některými zeměmi Střední Ameriky (dále jen „Střední Amerika“) o Dohodě zakládající přidružení mezi Evropskou Unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé (dále jen „dohoda“).
(2)
Tato jednání byla uzavřena a dohoda byla podepsána dne 29. června 2012, Evropský parlament s ní vyslovil souhlas dne 11. prosince 2012 a má být uplatňována podle svého článku 353.
(3)
Je nezbytné stanovit nejvhodnější postupy, jež zajistí účinné uplatňování některých ustanovení dohody, která se týkají dvoustranné ochranné doložky, a mechanismu stabilizace pro banány, který byl se Střední Amerikou dohodnut.
(4)
Dále je nezbytné vytvořit vhodné ochranné mechanismy, které zabrání vážným nepříznivým dopadům na pěstování banánů v Unii, což je velmi důležité odvětví pro zemědělce v mnoha nejvzdálenějších regionech Unie. Vzhledem k tomu, že možnosti diverzifikace těchto regionů jsou kvůli tamním přírodním podmínkám omezené, je pěstování banánů mimořádně citlivým odvětvím. Z tohoto důvodu je naprosto nezbytné vytvořit pro preferenční dovoz z dotčených třetích zemí účinné mechanismy a zajistit tak, aby pěstování banánů v Unii zůstalo zachováno za nejlepších možných podmínek, protože se v určitých oblastech, především v nejvzdálenějších regionech, jedná o klíčové odvětví z hlediska zaměstnanosti.
(5)
Měly by se definovat pojmy „vážná újma“, „hrozba vážné újmy“ a „přechodné období“, na které odkazují články 104 a 105 dohody.
(6)
Ochranná opatření by měla přicházet v úvahu pouze tehdy, jestliže se dotyčný produkt dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii, a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobcům v Unii vyrábějícím obdobné nebo přímo konkurující produkty, jak je stanoveno v článku 104 dohody.
(7)
Měla by existovat zvláštní ochranná opatření pro případ, že je dotyčný produkt dovážen v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace kteréhokoli z nejvzdálenějších regionů podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(8)
Ochranná opatření by měla mít jednu z forem uvedených v čl. 104 odst. 2 dohody.
(9)
Sledování a přezkum dohody a šetření by měly být prováděny a případná nezbytná ochranná opatření ukládána co nejtransparentněji.
(10)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit výroční zprávu o provádění dohody a o uplatňování ochranných opatření a mechanismu stabilizace pro banány.
(11)
Výzvy ve Střední Americe, pokud jde o lidská, sociální, pracovní a environmentální práva, vyžadují v souvislosti s produkty z tohoto regionu úzký dialog mezi Komisí a organizacemi občanské společnosti v Unii.
(12)
Je třeba zdůrazňovat význam dodržování mezinárodních pracovních norem, které vypracovala a na které dohlíží Mezinárodní organizace práce.
(13)
Komise by navíc měla sledovat, zda země Střední Ameriky dodržují sociální a environmentální normy stanovené v části IV hlavě VIII dohody.
(14)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu zahájení řízení. Komise by měla od členských států obdržet informace včetně dostupných důkazů o jakémkoli vývoji dovozu, který by mohl vyžadovat použití ochranných opatření.
(15)
Spolehlivost statistik o veškerém dovozu ze Střední Ameriky je proto nezbytná pro stanovení toho, zda jsou splněny podmínky pro použití ochranných opatření.
(16)
Nárůst dovozu, který by se soustředil do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by mohl v některých případech způsobit závažné zhoršení jejich hospodářské situace nebo vážnou újmu jejich hospodářské situaci anebo představovat hrozbu takového závažného zhoršení nebo vážné újmy. V případě, že se nárůst dovozu soustředí do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by Komise měla zavést opatření předchozí kontroly.
(17)
Existují-li dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení řízení, měla by Komise v souladu s čl. 111 odst. 3 dohody zveřejnit oznámení v Úředním věstníku Evropské unie.
(18)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu pro zahájení šetření, přístup zúčastněných stran k získaným informacím a kontrolu těchto informací, slyšení účastníků řízení, jakož i možnost účastníků řízení předložit svá stanoviska, jak stanoví čl. 111 odst. 3 dohody.
(19)
Komise by měla uvědomit Střední Ameriku písemně o zahájení šetření a Výbor pro přidružení o výsledcích šetření, jak je stanoveno v článku 116 dohody.
(20)
Dále je nezbytné v souladu s článkem 112 dohody stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o vhodnosti případných ochranných opatření, a to v zájmu zajištění rychlého rozhodování za účelem zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů.
(21)
Před uplatněním ochranného opatření by mělo být provedeno šetření, aniž by tím byla Komise zbavena možnosti za kritických okolností uplatnit prozatímní ochranná opatření, jak stanoví článek 106 dohody.
(22)
Podrobné monitorování by mělo usnadnit, aby bylo včas rozhodnuto o případném zahájení šetření či zavedení opatření. Komise by proto měla počínaje dnem, kdy začne být dohoda uplatňována, pravidelně sledovat dovoz banánů. Monitorování by mělo být na základě řádně odůvodněné žádosti rozšířeno na další odvětví.
(23)
Měla by existovat možnost rychle pozastavit preferenční celní sazby na dobu nejvýše tří měsíců, pokud dovoz překročí stanovený roční spouštěcí objem dovozu. Rozhodnutí o tom, zda by se měl použít mechanismus stabilizace pro banány či nikoli, by mělo zohledňovat stabilitu trhu Unie s banány.
(24)
Ochranná opatření by se měla uplatňovat pouze do té míry a tak dlouho, jak je nezbytné k předejití vážné újmě a k lepšímu přizpůsobení se. Měla by být stanovena maximální doba trvání ochranných opatření a konkrétní ustanovení o prodloužení a přezkumu takových opatření, jak je stanoveno v článku 105 dohody.
(25)
Komise by měla provést konzultace se zeměmi Střední Ameriky, kterých se opatření dotýkají.
(26)
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány stanovené v této dohodě vyžaduje jednotné podmínky pro přijetí prozatímních a konečných ochranných opatření, zavedení opatření předchozí kontroly, zastavení šetření bez uložení opatření a dočasné pozastavení preferenční celní sazby stanovené na základě mechanismu stabilizace pro banány, který byl se Střední Amerikou dohodnut. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měla Komise tato opatření přijmout v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2).
(27)
K přijetí kontrolních a prozatímních ochranných opatření s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich postupnou logiku ve vztahu k přijetí konečných ochranných opatření by měl být použit poradní postup. V případě, že by prodlení při zavádění prozatímních ochranných opatření mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, měla by být Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(28)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v rámci mechanismu stabilizace pro banány mají relativně krátké trvání, a proto, aby se zabránilo nepříznivému dopadu na trh Unie s banány, by Komise rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, které umožňují dočasné pozastavení preferenční celní sazby v rámci mechanismu stabilizace pro banány nebo které stanoví, že toto dočasné pozastavení není vhodné. V případě, že jsou okamžitě použitelné prováděcí akty uplatněny, měl by se použít poradní postup.
(29)
Komise by měla mechanismus stabilizace pro banány uplatňovat svědomitým a účinným způsobem s cílem zabránit hrozbě závažného zhoršení nebo závažnému zhoršení situace výrobců z nejvzdálenějších regionů Unie. Od 1. ledna 2020 zůstane použitelný obecný dvoustranný ochranný mechanismus, včetně zvláštních ustanovení pro nejvzdálenější regiony.
(30)
Pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatku 2A k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 2 k příloze I (Odstraňování cel) dohody by měl být použit článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (3).
(31)
Toto nařízení by se mělo použít pouze pro produkty pocházející z Unie nebo ze Střední Ameriky,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„produktem“ zboží pocházející z Unie nebo ze země Střední Ameriky. Produkt, který je předmětem šetření, může zahrnovat jednu či více celních položek nebo jejich dílčích segmentů v závislosti na konkrétních tržních podmínkách nebo jakoukoli segmentaci produktů, která se běžně používá ve výrobním odvětví Unie;
b)
„zúčastněnými stranami“ strany dotčené dovozem dotyčného produktu;
c)
„výrobním odvětvím Unie“ výrobci obdobných nebo přímo konkurujících produktů, kteří působí na území Unie, jako celek, výrobci v Unii, jejichž společná výroba obdobných nebo přímo konkurujících produktů tvoří většinový podíl celkové výroby uvedených produktů v Unii, nebo je-li obdobný nebo přímo konkurující produkt pouze jedním z několika produktů, které výrobci Unie vyrábějí, definuje se toto výrobní odvětví jako specifické provozy účastnící se výroby obdobného nebo přímo konkurujícího produktu;
d)
„vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení výrobního odvětví Unie;
e)
„hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
f)
„závažným zhoršením“ významné narušení hospodářského či výrobního odvětví;
g)
„hrozbou závažného zhoršení“ podstatná narušení fungování, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
h)
„přechodným obdobím“ doba deseti let ode dne uplatňování dohody pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník uvedený v příloze 1 (Odstraňování cel) dohody (dále jen „Sazebník pro odstraňování cel“) stanoví dobu odstraňování cel kratší než deset let nebo doba odstraňování cel zvýšená o tři roky pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel stanoví dobu odstraňování cel deset či více let;
i)
„zemí Střední Ameriky“ Kostarika, Salvador, Guatemala, Honduras, Nikaragua nebo Panama.
Zjištění existence hrozby vážné újmy ve smyslu písmene e) prvního pododstavce musí být založeno na ověřitelných faktech, a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo málo pravděpodobných možnostech. Pro účely zjištění existence hrozby vážné újmy by mimo jiné měly být zohledněny prognózy, odhady a analýzy vypracované na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5
Článek 2
Zásady
1. Ochranné opatření může být uloženo v souladu s tímto nařízením, jestliže se produkt pocházející ze země Střední Ameriky v důsledku snížení nebo odstranění cel týkajících se dotčeného produktu dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
2. Ochranné opatření může mít jednu z těchto forem:
a)
pozastavení dalšího snižování celní sazby na dotčený produkt podle Sazebníku pro odstraňování cel;
b)
zvýšení celní sazby na dotčený produkt na úroveň, která nepřesahuje nižší z následujících sazeb:
-
celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod (dále jen „DNV“) uplatňovanou na produkt a platnou v době, kdy se opatření přijímá, nebo
-
sazbu podle DNV uplatňovanou na produkt v den bezprostředně předcházející datu vstupu dohody v platnost.
3. Žádné z výše uvedených ochranných opatření se neuplatní v rámci limitů preferenčních celních kvót s nulovou sazbou, které zaručuje tato dohoda.
Článek 3
Monitorování
1. Komise monitoruje vývoj statistických údajů o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy a příslušným výrobním odvětvím Unie a pravidelně si s nimi vyměňuje údaje.
2. Obdrží-li Komise od dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření monitorování i na jiná odvětví.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční monitorovací zprávu o aktuálních statistických údajích o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky a o odvětvích, na něž bylo monitorování rozšířeno.
4. Komise monitoruje, zda země Střední Ameriky dodržují sociální a environmentální normy stanovené v části IV hlavě VIII dohody.
Článek 4
Zahájení řízení
1. Řízení se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, které zahájení řízení odůvodňují.
2. Žádost o zahájení řízení musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti.
3. Řízení může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech nebo nejvzdálenějších regionech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení v souladu s čl. 5 odst. 5.
4. Pokud by vývoj dovozu ze země Střední Ameriky vyžadoval zavedení ochranných opatření, informuje o tom členský stát Komisi. Tato informace musí obsahovat dostupné důkazy v souladu s čl. 5 odst. 5. Komise toto sdělení předá všem členským státům.
5. Komise poskytne tuto informaci členským státům, jakmile obdrží žádost o zahájení řízení nebo pokud uvažuje o zahájení řízení z vlastního podnětu podle odstavce 1.
6. Je-li zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie v souladu s čl. 5 odst. 5 odůvodňující zahájení řízení, Komise se rozhodne řízení zahájit a zveřejní o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od okamžiku, kdy Komise obdrží žádost či sdělení podle odstavce 1.
7. Oznámení uvedené v odstavci 6 musí:
a)
obsahovat souhrn získaných informací a výzvu ke sdělení všech příslušných informací Komisi;
b)
stanovit lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit svá stanoviska a předat informace, mají-li být tato stanoviska a informace zohledněny během řízení;
c)
stanovit lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí podle čl. 5 odst. 9.
Článek 5
Šetření
1. Po zahájení řízení zahájí Komise šetření. Lhůta uvedená v odstavci 3 začíná běžet dnem, kdy je rozhodnutí o zahájení šetření zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby každé takové žádosti vyhověly. Pokud jsou tyto informace v obecném zájmu a nejsou důvěrné ve smyslu článku 12, připojí se k souborům, které nejsou důvěrné, jak stanoví odstavec 8 tohoto článku.
3. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech, jako je neobvykle vysoký počet zúčastněných stran nebo složitá situace na trhu, může být tato lhůta prodloužena o další tři měsíce. Komise informuje všechny zúčastněné strany o každém takovém prodloužení a vysvětlí důvody, které ji k tomu vedly.
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a v případě potřeby se snaží se tyto informace ověřit.
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
6. Zúčastněné strany, které předaly informace podle čl. 4 odst. 7 písm. b), a zástupci dotčené země Střední Ameriky mohou na základě písemné žádosti nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů orgánů Unie nebo jejích členských států, pokud jsou uvedené informace relevantní pro uplatnění jejich argumentů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 12 a Komise je při šetření používá. Zúčastněné strany, které předaly informace, mohou Komisi k informacím sdělit svá stanoviska. Uvedená stanoviska jsou Komisí brána v úvahu, pokud se opírají o dostatečné důkazy prima facie.
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní a ověřitelné.
8. Jakmile bude vytvořen nezbytný technický rámec, Komise zajistí heslem chráněný internetový přístup k souboru, který není důvěrný, a bude jej spravovat a jeho prostřednictvím poskytovat veškeré informace, jež jsou užitečné a nejsou přitom ve smyslu článku 12 důvěrné. Zúčastněným stranám, členským státům a Evropskému parlamentu se poskytne k této internetové platformě přístup.
9. Komise zúčastněné strany vyslechne, zejména pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že budou výsledkem šetření pravděpodobně dotčeny a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Komise vyslechne zúčastněné strany znovu, pokud existují zvláštní důvody pro jejich opětovné slyšení.
10. Nejsou-li informace předloženy v příslušných lhůtách stanovených Komisí nebo jsou-li šetření závažným způsobem kladeny překážky, může Komise na základě dostupných údajů učinit zjištění. Jestliže Komise zjistí, že jí zúčastněná strana nebo jakákoli třetí osoba sdělily nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít dostupné údaje.
11. Komise písemně informuje dotčenou zemi Střední Ameriky o zahájení šetření.
Článek 6
Opatření předchozí kontroly
1. Komise může zavést opatření předchozí kontroly dovozu produktu pocházejícího ze země Střední Ameriky, pokud:
a)
je vývoj dovozu produktu takový, že by mohl vést k jedné ze situací uvedených v článcích 2 a 4, může být dovoz uvedeného produktu podroben opatřením předchozí kontroly.
b)
prudký nárůst dovozu banánů se soustředí do jednoho či několika členských států nebo do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie.
2. Komise přijímá opatření předchozí kontroly poradním postupem podle čl. 14 odst. 2.
3. Doba platnosti opatření předchozí kontroly je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí, které následuje po prvním pololetí po jejich zavedení.
Článek 7
Uložení prozatímních ochranných opatření
1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za kritických okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, podle předběžného zjištění na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, že existují dostatečné důkazy prima facie o tom, že dovoz produktu pocházejícího ze země Střední Ameriky vzrostl v důsledku snížení nebo odstranění cel v souladu se Sazebníkem pro odstraňování cel a tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
Komise přijímá prozatímní ochranná opatření poradním postupem podle čl. 14 odst. 2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, včetně případu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, přijme Komise okamžitě použitelná prozatímní ochranná opatření postupem podle čl. 14 odst. 4.
2. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavci 1, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
3. Doba platnosti prozatímních ochranných opatření nesmí přesáhnout 200 kalendářních dnů.
4. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních ochranných opatření se automaticky vracejí.
5. Prozatímní ochranná opatření se po vstupu těchto opatření v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. Tato opatření ale nebrání tomu, aby byly do volného oběhu propuštěny produkty, které již jsou na cestě do Unie, pokud již nelze místo určení těchto produktů změnit.
Článek 8
Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise rozhodnutí o zastavení šetření a řízení přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede svá zjištění a odůvodněné závěry týkající se všech podstatných věcných a právních otázek a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 9
Uložení konečných ochranných opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 jsou splněny, Komise postoupí záležitost k přezkumu Výboru pro přidružení v souladu s článkem 116 dohody. Pokud Výbor pro přidružení nepředloží žádná doporučení nebo pokud není dosaženo žádného jiného uspokojivého řešení do třiceti dnů ode dne, kdy mu byla tato záležitost postoupena, může Komise přijmout rozhodnutí o uložení konečných ochranných opatření v souladu s přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede shrnutí podstatných skutečností a ohledů relevantních pro dané zjištění a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 10
Trvání a přezkum ochranných opatření
1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po dobu, která je nezbytná k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se. Uvedená doba nesmí přesáhnout dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 3.
2. V průběhu prodloužení doby trvání ochranných opatření zůstávají tato opatření v platnosti až do doby, než budou známy výsledky přezkumu podle odstavce 3.
3. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena až o dva roky, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie, a pokud existují důkazy o tom, že se výrobní odvětví Unie přizpůsobuje.
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
5. Zahájení šetření se zveřejní v souladu s čl. 4 odst. 6 a 7. Šetření musí být provedeno a jakékoli rozhodnutí o prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí být učiněno v souladu s články 5, 8 a 9.
6. Celková doba trvání ochranného opatření včetně jakéhokoli prozatímního ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky.
7. Ochranné opatření se nepoužije po uplynutí přechodného období, s výjimkou situace, kdy s tím dotčená země Střední Ameriky souhlasí.
8. Pro dovoz produktu, na který se již dříve takové opatření vztahovalo, se žádné ochranné opatření nepoužije, pokud neuplynula doba rovnající se polovině doby, během níž bylo ochranné opatření použito po dobu bezprostředně předcházející.
Článek 11
Nejvzdálenější regiony Evropské unie
Pokud se jakýkoli produkt pocházející ze země Střední Ameriky dováží v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU, může být ochranné opatření zavedeno v souladu s touto kapitolou.
Článek 12
Důvěrnost informací
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Žádné informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez výslovného souhlasu poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Pokud však ten, kdo informaci poskytl požádá, aby uvedená informace nebyla zveřejněna ani sdělena v obecné nebo souhrnné formě a pokud se prokáže, že žádost o důvěrné zacházení není oprávněná, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý dopad na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 13
Zpráva
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování, provádění a plnění závazků části IV dohody a tohoto nařízení.
2. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předchozí kontroly, regionálních kontrolních a ochranných opatření a o zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření.
3. Zpráva obsahuje informace o činnostech různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody, včetně plnění závazků podle části IV hlavy VIII dohody a o činnostech s poradními skupinami občanské společnosti.
4. Zpráva představuje shrnutí statistických údajů a vývoj obchodu se Střední Amerikou a zahrnuje aktuální statistické údaje o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky.
5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisí pozvat Komisi na ad hoc zasedání svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení.
6. Komise zprávu zveřejní do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (4) (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
5. Výbor může zkoumat záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.
KAPITOLA II
MECHANISMUS STABILIZACE PRO BANÁNY
Článek 15
Mechanismus stabilizace pro banány
1. Pro banány pocházející ze Střední Ameriky spadající pod podpoložku kombinované nomenklatury 0803 00 19 (banány čerstvé, kromě banánů plantejnů) a zahrnuté v kategorii „ST“ Sazebníku pro odstraňování cel platí do 31. prosince 2019 mechanismus stabilizace.
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy, jak je uvedeno v tabulce v příloze. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1, na něž se uplatňuje preferenční celní sazba, je nezbytné vedle důkazu původu stanoveného v příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody se Střední Amerikou předložit rovněž vývozní osvědčení vydané příslušným orgánem republiky na straně Střední Ameriky, z níž se dotčené produkty vyvážejí. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro některou ze zemí Střední Ameriky, přijme Komise v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 14 odst. 4 prováděcí akt, kterým může buď dočasně pozastavit preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku, nebo stanovit, že toto pozastavení není vhodné.
3. Při rozhodování o tom, zda by měla být uplatněna opatření podle odstavce 2, vezme Komise v úvahu dopad daného dovozu na situaci na trhu Unie s banány. Tento přezkum zahrnuje takové faktory jako vliv daného dovozu na úroveň cen v Unii, rozvoj dovozu z jiných zdrojů a celkovou stabilitu trhu Unie.
4. Pokud Komise rozhodne pozastavit použitelné preferenční celní sazby, použije základní celní sazbu nebo celní sazbu podle DNV uplatňovanou v době, kdy se opatření přijímá, podle toho, která z nich je nižší.
5. Pokud Komise použije opatření uvedená v odstavcích 2 a 4, okamžitě provede konzultace s dotčenou zemí nebo s dotčenými zeměmi v zájmu analýzy a zhodnocení situace na základě dostupných faktických údajů.
6. Uplatněním mechanismu stabilizace pro banány uvedeného v této kapitole není dotčeno uplatnění jakýchkoli opatření vymezených v kapitole I tohoto nařízení. Opatření přijatá v souladu s ustanoveními obou kapitol však nelze uplatnit současně.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 a 4 jsou použitelná pouze v průběhu období, které končí dne 31. prosince 2019.
KAPITOLA III
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 16
Prováděcí pravidla
Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatku 2A k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 2 k příloze I (Odstraňování cel) dohody je článek 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne počátku uplatňování dohody, jak stanoví článek 353 dohody. V Úředním věstníku Evropské unie se zveřejní oznámení uvádějící přesné datum počátku uplatňování dohody.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
REGLAMENTO (UE) No 20/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 15 de enero de 2013
por el que se aplica la cláusula bilateral de salvaguardia y el mecanismo de estabilización para el banano del Acuerdo por el que se establece una asociación entre la Unión Europea y sus Estados miembros, por una parte, y Centroamérica, por otra
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 207, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
El 23 de abril de 2007 el Consejo autorizó a la Comisión a abrir negociaciones con determinados países de América Central (en lo sucesivo, «Centroamérica») dirigidas a establecer un acuerdo de asociación entre la Unión Europea y sus Estados miembros por una parte, y Centroamérica, por otra (en lo sucesivo, «el Acuerdo») en nombre de la Unión Europea y sus Estados miembros.
(2)
Dichas negociaciones han concluido y el Acuerdo fue firmado el 29 de junio de 2012, recibió la aprobación del Parlamento Europeo el 11 de diciembre de 2012 y ha de aplicarse según lo establecido en el artículo 353 del Acuerdo.
(3)
Es necesario establecer los procedimientos más apropiados para garantizar la aplicación efectiva de determinadas disposiciones del Acuerdo relativas a la cláusula bilateral de salvaguardia y a la aplicación del mecanismo de estabilización para el banano acordado con Centroamérica.
(4)
Es también necesario establecer instrumentos de salvaguardia apropiados para evitar perjuicios graves a los cultivos de banano de la Unión, pues es un sector de gran importancia para los productores agrarios de muchas regiones ultraperiféricas de la Unión. La escasa capacidad de diversificación de estas regiones debido a sus características naturales hace que el sector del banano sea particularmente vulnerable. Es indispensable, por lo tanto, prever mecanismos eficientes frente a las importaciones preferenciales procedentes de países terceros, con el fin de garantizar el mantenimiento de la actividad bananera de la Unión en condiciones óptimas, pues se trata de un sector de empleo crucial en ciertas zonas, en particular en las regiones ultraperiféricas.
(5)
Deben definirse los términos «perjuicio grave», «amenaza de perjuicio grave» y «período transitorio» a que hacen referencia los artículos 104 y 105 del Acuerdo.
(6)
Solo deben plantearse medidas de salvaguardia cuando las importaciones en la Unión del producto en cuestión aumentan de tal manera, en términos absolutos o relativos con respecto a la producción de la Unión, y en condiciones tales que causen o amenacen con causar un perjuicio grave a los productores de la Unión que fabrican productos similares o directamente competidores, de conformidad con lo establecido en el artículo 104 del Acuerdo.
(7)
Debe ser posible recurrir a disposiciones de salvaguardia específicas en caso de que el producto en cuestión se esté importando en cantidades tan elevadas y en condiciones tales que causen o amenacen con causar un deterioro grave de la situación económica de alguna de las regiones ultraperiféricas de la Unión contempladas en el artículo 349 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE).
(8)
Las medidas de salvaguardia deben adoptar una de las formas contempladas en el artículo 104, apartado 2, del Acuerdo.
(9)
El seguimiento y la revisión del Acuerdo y las investigaciones, así como la imposición, en su caso, de medidas de salvaguardia deben realizarse con la mayor transparencia posible.
(10)
La Comisión debe presentar un informe anual al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la ejecución del Acuerdo y la aplicación de las medidas de salvaguardia y del mecanismo de estabilización para el banano.
(11)
Los retos que se plantean en Centroamérica en el ámbito de los derechos humanos, sociales, laborales y medioambientales en relación con productos procedentes de dicha región requieren que se mantenga un estrecho diálogo entre la Comisión y las organizaciones de la sociedad civil de la Unión.
(12)
Debe hacerse hincapié en la importancia de que se respeten las normas internacionales del trabajo elaboradas y supervisadas por la Organización Internacional del Trabajo.
(13)
La Comisión debe comprobar el cumplimiento por parte de Centroamérica de las normas sociales y ambientales que establece el título VIII de la parte IV del Acuerdo.
(14)
Deben establecerse disposiciones detalladas sobre el inicio del procedimiento. La Comisión debe recibir de los Estados miembros información que contenga los datos disponibles sobre cualquier tendencia en las importaciones que pueda hacer necesaria la aplicación de medidas de salvaguardia.
(15)
La fiabilidad de las estadísticas sobre todas las importaciones procedentes de Centroamérica a la Unión resulta crucial para determinar si se cumplen las condiciones para aplicar las medidas de salvaguardia.
(16)
En algunos casos, un aumento de importaciones concentrado en una o varias regiones ultraperiféricas o en uno o varios Estados miembros de la Unión puede causar o amenazar con causar un deterioro grave de su situación económica. En caso de que se produzca un aumento de importaciones concentrado en una o varias regiones ultraperiféricas o en uno o varios Estados miembros de la Unión, la Comisión debe poder adoptar medidas de vigilancia previa.
(17)
Cuando haya suficientes pruebas razonables que justifiquen el inicio de un procedimiento, la Comisión, con arreglo al artículo 111, apartado 3, del Acuerdo, debe publicar un anuncio en el Diario Oficial de la Unión Europea.
(18)
Deben establecerse disposiciones detalladas sobre el inicio de las investigaciones, el acceso de las partes interesadas a la información recogida y las inspecciones realizadas, las audiencias concedidas a las partes implicadas interesadas y la posibilidad que estas tienen de dar a conocer su opinión, de conformidad con el artículo 111, apartado 3, del Acuerdo.
(19)
La Comisión debe notificar por escrito a Centroamérica el inicio de una investigación y comunicará los resultados de las investigaciones al Comité de Asociación, de conformidad con el artículo 116 del Acuerdo.
(20)
De conformidad con el artículo 112 del Acuerdo, también es necesario fijar los plazos para iniciar una investigación y para determinar si es oportuno adoptar medidas de salvaguardia, con vistas a garantizar la rapidez del procedimiento e incrementar así la seguridad jurídica de los operadores económicos afectados.
(21)
La aplicación de cualquier medida de salvaguardia debe ir precedida de una investigación, siempre que la Comisión pueda aplicar medidas provisionales de salvaguardia en las circunstancias críticas a que se refiere el artículo 106 del Acuerdo.
(22)
Una supervisión estrecha debe facilitar la oportuna toma de decisiones sobre el posible inicio de una investigación o la imposición de medidas. Por consiguiente, la Comisión debe supervisar regularmente las importaciones de banano a partir de la fecha de aplicación del Acuerdo. Previa solicitud debidamente justificada, la supervisión debe hacerse extensiva a otros sectores.
(23)
Debe existir la posibilidad de suspender rápidamente el arancel aduanero preferencial durante un período máximo de tres meses cuando las importaciones excedan el volumen de importación de activación anual determinado. La decisión de aplicar o no el mecanismo de estabilización para el banano debe tener en cuenta la estabilidad del mercado del banano de la Unión.
(24)
Solo deben aplicarse medidas de salvaguardia cuando resulten necesarias para evitar un perjuicio grave y facilitar la adaptación, y solo durante el tiempo necesario para ello. Debe determinarse la duración máxima de las medidas de salvaguardia y han de establecerse disposiciones específicas relativas a la ampliación y la reconsideración de las mismas, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 105 del Acuerdo.
(25)
La Comisión debe celebrar consultas con el país centroamericano afectado por las medidas.
(26)
La aplicación de la cláusula de salvaguardia bilateral y del mecanismo de estabilización para el banano que establece el Acuerdo exige condiciones uniformes para la adopción de medidas de salvaguardia provisionales y definitivas, la imposición de medidas de vigilancia previa, la conclusión de una investigación sin medidas y la suspensión temporal del arancel aduanero preferencial establecido con arreglo al mecanismo de estabilización para el banano que ha sido acordado con Centroamérica. Con vistas a asegurar condiciones uniformes para la ejecución del presente Reglamento la Comisión debe adoptar dichas medidas de conformidad con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 2011, por el que se establecen las normas y los principios generales relativos a las modalidades de control por los Estados miembros del ejercicio de las competencias de ejecución de la Comisión (2).
(27)
Conviene aplicar el procedimiento consultivo para la adopción de medidas de vigilancia y de medidas de salvaguardia provisionales, dados los efectos de estas medidas y su lógica secuencial en relación con la aprobación de las medidas de salvaguardia definitivas. Cuando un retraso en la imposición de medidas de salvaguardia provisionales pudiere causar un daño que sería difícil de reparar, es necesario permitir que la Comisión adopte inmediatamente actos de ejecución aplicables.
(28)
Teniendo en cuenta la naturaleza y la duración relativamente corta de las medidas previstas en el marco del mecanismo de estabilización para el banano, y con el fin de evitar un impacto negativo sobre la situación del mercado de banano de la Unión, la Comisión también deberá adoptar actos de ejecución de aplicación inmediata para la suspensión temporal del arancel aduanero preferencial establecido con arreglo al mecanismo de estabilización para el banano o para determinar que tal suspensión temporal no es apropiada. Cuando se apliquen dichos actos de ejecución de aplicación inmediata, se aplicará el procedimiento consultivo.
(29)
La Comisión debe utilizar de manera diligente y efectiva el mecanismo de estabilización para el banano a fin de evitar una amenaza de deterioro grave o un deterioro grave para los productores en las regiones ultraperiféricas de la Unión. A partir del 1 de enero de 2020, seguirá siendo aplicable el mecanismo bilateral general de salvaguardia, incluidas las disposiciones especiales para las regiones ultraperiféricas.
(30)
A efectos de la adopción de las normas de desarrollo necesarias para la aplicación de las reglas que figuran en el apéndice 2A del anexo II («Definición del concepto de "productos originarios" y métodos de cooperación administrativa») y el apéndice 2 del anexo I («Eliminación de Aranceles Aduaneros») del Acuerdo, será de aplicación el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (3).
(31)
El presente Reglamento solo debe aplicarse a productos originarios de la Unión o de Centroamérica.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
CLÁUSULAS DE SALVAGUARDIA
Artículo 1
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«producto», las mercancías originarias de la Unión o de un país de Centroamérica. Un producto objeto de investigación podrá cubrir una o varias líneas arancelarias o subsegmentos de las mismas dependiendo de las circunstancias específicas del mercado, o toda segmentación de productos comúnmente aplicada en la industria de la Unión;
b)
«partes interesadas», las partes afectadas por las importaciones del producto de que se trate;
c)
«industria de la Unión», el conjunto de los productores de la Unión que fabriquen productos similares o directamente competidores y operen en el territorio de la Unión, o aquellos productores de la Unión cuya producción conjunta de productos similares o directamente competidores constituya una proporción importante de la producción total de esos productos en la Unión; en aquellos casos en que el producto similar o directamente competidor sea solo uno de los varios productos fabricados por los productores que constituyen la industria de la Unión, la industria se definirá como las operaciones específicas que participan en la producción del producto similar o directamente competidor;
d)
«daño grave», el deterioro general significativo;
e)
«amenaza de perjuicio grave», la inminencia evidente de un perjuicio grave;
f)
«deterioro grave», perturbaciones importantes en un sector o industria;
g)
«amenaza de deterioro grave», la inminencia evidente de perturbaciones importantes;
h)
«período transitorio», los diez años siguientes a la fecha de aplicación del Acuerdo para cualquier producto respecto al cual el cronograma de la Parte UE, establecido en el anexo I (Eliminación de aranceles aduaneros) del Acuerdo (cronograma de eliminación arancelaria) prevea un período de eliminación arancelaria de menos de diez años, o el período de eliminación arancelaria más tres años para un producto respecto del cual el cronograma de eliminación arancelaria prevé un período de eliminación arancelaria sea de diez años o más;
i)
«país centroamericano», Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua o Panamá.
La determinación de la existencia de una amenaza de perjuicio grave con arreglo al apartado primero, letra e), se basará en hechos comprobables y no simplemente en alegaciones, conjeturas o posibilidades remotas. Para determinar la existencia de una amenaza de perjuicio grave se tomarán en consideración, entre otras cosas, las previsiones, las estimaciones y los análisis basados en los factores a que se refiere el artículo 5, apartado 5.
Artículo 2
Principios
1. Podrá imponerse una medida de salvaguardia con arreglo al presente Reglamento, cuando, como resultado de la reducción o la eliminación de los aranceles aduaneros sobre un producto originario de un país centroamericano, la importación en la Unión de dicho producto esté aumentando de tal manera -en términos absolutos o relativos con respecto a la producción interna- y en condiciones tales que causen o amenacen con causar un perjuicio grave a la industria de la Unión.
2. Las medidas de salvaguardia podrán adoptar una de las formas siguientes:
a)
suspensión de la reducción adicional del tipo del arancel aduanero aplicable al producto en cuestión establecido en el cronograma de eliminación arancelaria;
b)
aumento del tipo del arancel aduanero aplicable al producto en cuestión hasta un nivel que no supere el menor de los dos importes siguientes:
-
el tipo de arancel aduanero de nación más favorecida aplicado efectivamente al producto en el momento en que se adopte la medida, o
-
el tipo de arancel aduanero de nación más favorecida aplicado al producto el día inmediatamente anterior a la fecha de entrada en vigor del Acuerdo.
3. Ninguna de las medidas de salvaguardia mencionadas será aplicable dentro de los límites de los contingentes arancelarios libres de derechos precedentes garantizados por el Acuerdo.
Artículo 3
Supervisión
1. La Comisión supervisará la evolución de las estadísticas sobre las importaciones de banano procedentes de los países de Centroamérica. Para ello, cooperará e intercambiará datos de modo regular con los Estados miembros y la industria de la Unión.
2. A instancias debidamente justificadas de las industrias interesadas, la Comisión podrá considerar la ampliación del ámbito del seguimiento a otros sectores.
3. La Comisión presentará un informe anual de seguimiento al Parlamento Europeo y al Consejo sobre estadísticas actualizadas relativas a las importaciones de banano procedentes de los países de Centroamérica y de aquellos sectores cuyo seguimiento se haya ampliado.
4. La Comisión comprobará el cumplimiento por parte de los países de Centroamérica de las normas sociales y ambientales que establece el título VIII de la parte IV del Acuerdo.
Artículo 4
Inicio de un procedimiento
1. Un procedimiento se iniciará a instancias de un Estado miembro, de una persona jurídica o de una asociación que carezca de personalidad jurídica y actúe en nombre de la industria de la Unión, o por iniciativa propia de la Comisión cuando esta considere que hay suficientes pruebas razonables determinadas según los factores a que se refiere el artículo 5, apartado 5, que lo justifiquen.
2. La petición de inicio de un procedimiento deberá contener pruebas de que se cumplen las condiciones para imponer la medida de salvaguardia expuesta en el artículo 2, apartado 1. En general, la solicitud incluirá la siguiente información: el tipo y la cuantía del incremento de las importaciones del producto en cuestión en términos absolutos y relativos, la cuota del mercado interior que ha absorbido el incremento de las importaciones y los cambios en el nivel de ventas, producción, productividad, utilización de la capacidad, pérdidas y ganancias, y empleo.
3. También podrá iniciarse un procedimiento en el caso de que se produzca un aumento de las importaciones concentrado en uno o varios Estados miembros o regiones ultraperiféricas, siempre que haya suficientes pruebas razonables de que se cumplen las condiciones para el inicio, de conformidad con el artículo 5, apartado 5.
4. Si, de las tendencias en las importaciones procedentes de un país centroamericano, se desprende la necesidad de aplicar medidas de salvaguardia, el Estado miembro de que se trate informará a la Comisión. La información incluirá las pruebas disponibles, de conformidad con el artículo 5, apartado 5.
5. La Comisión facilitará dicha información a los Estados miembros una vez recibida una solicitud para iniciar un procedimiento o cuando considere conveniente que debe iniciar un procedimiento por iniciativa propia de conformidad con el apartado 1.
6. Cuando quede claro que hay pruebas suficientes de conformidad con el artículo 5, apartado 5, que justifiquen el inicio de un procedimiento, la Comisión decidirá iniciar un procedimiento y publicará un anuncio al respecto en el Diario Oficial de la Unión Europea. Se iniciará el procedimiento en el mes siguiente a la recepción por parte de la Comisión de la solicitud de información de conformidad con el apartado 1.
7. En el anuncio a que se refiere el apartado 6:
a)
se resumirá la información recibida y se precisará que cualquier información pertinente deberá ser comunicada a la Comisión;
b)
se indicará el plazo durante el cual las partes interesadas podrán dar a conocer su punto de vista por escrito y presentar la información que deseen que sea tenida en cuenta durante el procedimiento;
c)
se indicará el plazo durante el cual las partes interesadas podrán solicitar ser oídas por la Comisión, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 5, apartado 9.
Artículo 5
Investigación
1. Tras la apertura del procedimiento, la Comisión iniciará una investigación. El plazo establecido en el apartado 3 empezará a correr el día en que se publique la decisión de inicio de la investigación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
2. La Comisión podrá pedir a los Estados miembros que le faciliten información, y estos adoptarán todas las medidas necesarias para responder a dicha petición. Si la información es de interés general y no tiene carácter confidencial a tenor del artículo 12, se añadirá a los documentos no confidenciales tal como se establece en el apartado 8 del presente artículo.
3. Siempre que sea posible, la investigación finalizará en los seis meses siguientes a su inicio. En circunstancias excepcionales como, por ejemplo, un número de partes interesadas inusualmente elevado o situaciones de mercado complejas, ese plazo podrá prorrogarse por un nuevo período de tres meses. La Comisión notificará cualquier prórroga a todas las partes interesadas y expondrá las razones para dicha prórroga.
4. La Comisión tratará de procurarse cualquier información que considere necesaria para establecer conclusiones por lo que se refiere a las condiciones fijadas en el artículo 2, apartado 1, según proceda, y, cuando lo considere oportuno, procurará comprobar dicha información.
5. Durante la investigación, la Comisión evaluará todos los factores pertinentes de naturaleza objetiva y cuantificable que tengan alguna relación con la situación de la industria de la Unión, en particular el tipo y la cuantía del incremento de las importaciones del producto en cuestión en términos absolutos y relativos, la cuota de mercado interior que ha absorbido el incremento de las importaciones y los cambios en el nivel de ventas, producción, productividad, utilización de la capacidad, pérdidas y ganancias, y empleo. Esta lista no es exhaustiva, y la Comisión también podrá tener en cuenta otros factores pertinentes para determinar si existe un perjuicio grave o una amenaza de perjuicio grave, como, por ejemplo, las existencias, los precios, el rendimiento del capital invertido, el flujo de caja y otros factores que causen, puedan haber causado o amenacen con causar un perjuicio grave a la industria de la Unión.
6. Las partes interesadas que hayan presentado información conforme a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 7, letra b), así como los representantes del país centroamericano afectado, podrán inspeccionar, previa petición por escrito, toda la información facilitada a la Comisión en relación con la investigación, a excepción de los documentos internos elaborados por las autoridades de la Unión o de los Estados miembros, siempre que dicha información sea pertinente para la presentación de su expediente, no sea confidencial a tenor del artículo 12 y sea utilizada por la Comisión en la investigación. Las partes interesadas que hayan presentado información podrán presentar a la Comisión sus observaciones sobre la información. La Comisión deberá tener en cuenta dichas observaciones siempre que estén respaldadas por suficientes pruebas razonables.
7. La Comisión velará por que todos los datos y estadísticas utilizados en la investigación estén disponibles y sean comprensibles, transparentes y comprobables.
8. La Comisión garantizará, en cuanto se den las condiciones técnicas necesarias, el acceso en línea protegido por contraseña a los documentos no confidenciales administrado por ella misma y a través del cual se facilitarán todas las informaciones relevantes no confidenciales a tenor del artículo 12. Las partes, los Estados miembros y el Parlamento, tendrán acceso a dicha plataforma en línea.
9. La Comisión oirá a las partes interesadas, en particular cuando lo hayan solicitado por escrito en el plazo fijado en el anuncio publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea y demuestren que el resultado de la investigación podría afectarles y que hay motivos especiales para que sean oídas.
La Comisión volverá a oír a dichas partes interesadas cuando existan motivos especiales para ello.
10. Si la información no se facilita en los plazos establecidos por la Comisión o si se obstaculiza la investigación de manera significativa, la Comisión podrá adoptar conclusiones sobre la base de los datos disponibles. En caso de que la Comisión constate que una parte interesada o un tercero le ha facilitado información falsa o que induce a error, no la tendrá en cuenta y podrá utilizar los datos disponibles.
11. La Comisión notificará por escrito el inicio de una investigación al país centroamericano afectado.
Artículo 6
Medidas de vigilancia previa
1. La Comisión podrá adoptar medidas de vigilancia previa con respecto a las importaciones de un país centroamericano en caso de que:
a)
las importaciones de un producto originario de un país centroamericano sigan una tendencia tal que puedan provocar una de las situaciones previstas en los artículos 2 y 4, o
b)
se produzca un aumento repentino de importaciones concentrado en una o varias regiones ultraperiféricas o en uno o varios Estados miembros de la Unión.
2. La Comisión adoptará medidas de vigilancia previa con arreglo al procedimiento consultivo contemplado en el artículo 14, apartado 2.
3. La duración de las medidas de vigilancia previa será limitada. Salvo disposición en contrario, su validez expirará al final del segundo semestre siguiente a los primeros seis meses posteriores a su introducción.
Artículo 7
Imposición de medidas de salvaguardia provisionales
1. Se aplicarán medidas de salvaguardia provisionales en circunstancias críticas, cuando el retraso pueda causar un daño que sería difícil de reparar y una vez que se haya determinado previamente, sobre la base de los factores a que se refiere el artículo 5, apartado 5, que hay suficientes pruebas razonables de que las importaciones de un producto originario de un país centroamericano han aumentado como resultado de la reducción o la eliminación de un arancel aduanero de conformidad con el cronograma de eliminación arancelaria, y de que tales importaciones causan o amenazan con causar un perjuicio grave a la industria de la Unión.
La Comisión adoptará medidas de salvaguardia provisionales con arreglo al procedimiento consultivo contemplado en el artículo 14, apartado 2. En casos de imperiosa urgencia, incluido el caso mencionado en el apartado 2 del presente artículo, la Comisión adoptará medidas de salvaguardia provisionales aplicables inmediatamente, de conformidad con el procedimiento mencionado en el artículo 14, apartado 4.
2. Cuando un Estado miembro solicite la intervención inmediata de la Comisión y se cumplan las condiciones establecidas en el apartado 1, esta tomará una decisión en los cinco días laborables siguientes a la recepción de la solicitud.
3. Las medidas de salvaguardia provisionales no podrán aplicarse durante más de doscientos días naturales.
4. En caso de que se deroguen las medidas de salvaguardia provisionales porque la investigación ponga de manifiesto que no se dan las condiciones establecidas en el artículo 2, apartado 1, se devolverán automáticamente todos los aranceles aduaneros cobrados como consecuencia de dichas medidas de salvaguardia provisionales.
5. Las medidas de salvaguardia provisionales se aplicarán a cualquier producto que se despache a libre práctica después de la fecha de entrada en vigor de dichas medidas. No obstante, dichas medidas no impedirán el despacho a libre práctica de los productos que ya estén de camino hacia la Unión, cuando no sea posible cambiar su lugar de destino.
Artículo 8
Conclusión de la investigación y del procedimiento sin medidas
1. Si los hechos finalmente establecidos demuestran que no se cumplen las condiciones del artículo 2, apartado 1, la Comisión adoptará una decisión que ponga término a la investigación y proceda de acuerdo con el procedimiento de examen del artículo 14, apartado 3.
2. La Comisión hará público, respetando debidamente la información confidencial con arreglo al artículo 12, un informe en el que presente los datos y las conclusiones motivadas a las que haya llegado sobre todos los elementos pertinentes de hecho y de Derecho.
Artículo 9
Imposición de medidas de salvaguardia definitivas
1. Cuando los hechos finalmente establecidos pongan de manifiesto que se cumplen las condiciones del artículo 2, apartado 1, la Comisión remitirá la cuestión para examen al Comité de Asociación de conformidad con el artículo 116 del Acuerdo. Cuando el Comité de Asociación no haya emitido ninguna recomendación ni se haya encontrado otra solución satisfactoria en el plazo de treinta días a partir de dicha remisión, la Comisión adoptará la decisión de imponer medidas de salvaguardia definitivas con arreglo al procedimiento de examen contemplado en el artículo 14, apartado 3.
2. La Comisión, respetando la información confidencial con arreglo al artículo 12, hará público un informe con un resumen de los hechos y las consideraciones pertinentes para la determinación.
Artículo 10
Duración y reconsideración de las medidas de salvaguardia
1. Las medidas de salvaguardia solo se mantendrán en vigor durante el período de tiempo necesario para evitar o remediar el perjuicio grave para la industria de la Unión y para facilitar la adaptación. Dicho período no excederá de dos años, a no ser que se prorrogue de conformidad con el apartado 3.
2. Las medidas de salvaguardia se mantendrán en vigor durante toda fase de prórroga en espera del resultado de la reconsideración contemplada en el apartado 3.
3. Excepcionalmente, el período inicial de duración de una medida de salvaguardia podrá prorrogarse hasta dos años, siempre y cuando se determine que la medida de salvaguardia sigue siendo necesaria para evitar o remediar el perjuicio grave a la industria de la Unión y haya pruebas de que la industria de la Unión se está adaptando.
4. Toda ampliación con arreglo al apartado 3 del presente artículo irá precedida de una investigación a instancias de un Estado miembro, de una persona jurídica o de una asociación que carezca de personalidad jurídica y actúe en nombre de la industria de la Unión, o por iniciativa propia de la Comisión cuando se considere que hay suficientes pruebas razonables de que se cumplen las condiciones establecidas en el apartado 3 del presente artículo, según los factores a que se refiere el artículo 5, apartado 5.
5. El inicio de una investigación se publicará de conformidad con el artículo 4, apartados 6 y 7. Tanto la investigación como cualquier decisión relativa a una prórroga con arreglo al apartado 3 del presente artículo serán conformes con los artículos 5, 8 y 9.
6. La duración total de una medida de salvaguardia no excederá de cuatro años, incluidas las medidas de salvaguardia provisionales.
7. Las medidas de salvaguardia no se aplicarán una vez finalizado el período transitorio, excepto con el consentimiento del país centroamericano afectado.
8. Ninguna medida de salvaguardia se volverá a aplicar un producto que ya haya estado sujeto a una medida de este tipo, a menos que ya haya transcurrido un período de tiempo igual a la mitad del período durante el que se aplicó la medida de salvaguardia en el período inmediatamente anterior.
Artículo 11
Regiones ultraperiféricas de la Unión
En caso de que un producto originario de un país centroamericano se esté importando en cantidades cada vez mayores y en condiciones tales que causen o amenacen causar un deterioro grave de la situación económica de una o varias de las regiones ultraperiféricas de la Unión a que se hace referencia en el artículo 349 del TFUE, podrá imponerse una medida de salvaguardia de conformidad con el presente capítulo.
Artículo 12
Confidencialidad
1. La información recibida en aplicación del presente Reglamento solo podrá utilizarse para el fin para el que fue solicitada.
2. Ni la información con carácter confidencial ni la facilitada de manera confidencial y recibida en aplicación del presente Reglamento podrán divulgarse sin consentimiento expreso de quien las haya facilitado.
3. Toda solicitud de confidencialidad será motivada. No obstante, si la fuente de la información solicita que la información no se haga pública ni se divulgue en términos generales ni en forma de resumen y se pone de manifiesto que la solicitud de confidencialidad no está justificada, podrá ignorarse dicha información.
4. En cualquier caso, se considerará confidencial una información cuando su divulgación pueda tener consecuencias claramente desfavorables para quien la haya facilitado o sea fuente de la misma.
5. Los apartados 1 a 4 no obstarán para que las autoridades de la Unión hagan referencia a la información general y, en particular, a los motivos en los que se basan las decisiones tomadas en virtud de lo dispuesto en el presente Reglamento. Las autoridades deberán tener en cuenta, sin embargo, el legítimo interés de las personas físicas y jurídicas afectadas en que no se divulguen sus secretos comerciales.
Artículo 13
Informe
1. La Comisión presentará un informe anual al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación, la ejecución y el cumplimiento de las obligaciones de la parte IV del Acuerdo y del presente Reglamento.
2. El informe incluirá información sobre la aplicación de medidas provisionales y definitivas, de medidas de vigilancia previa, medidas de vigilancia regional y de salvaguardia y sobre la conclusión de investigaciones y procedimientos sin medidas.
3. El informe contendrá información sobre las actividades de los diferentes organismos encargados de supervisar la aplicación del Acuerdo, incluida la información sobre el cumplimiento de las obligaciones con arreglo al título VIII de la parte IV del Acuerdo y sobre las actividades con grupos consultivos de la sociedad civil.
4. El informe presentará un resumen de las estadísticas y la evolución del comercio con los países de Centroamérica e incluirá estadísticas actualizadas sobre las importaciones de banano procedentes de los países de Centroamérica.
5. El Parlamento Europeo podrá, en el plazo de un mes a partir de la presentación del informe por parte de la Comisión, invitar a la Comisión á una reunión ad hoc de su comisión competente para presentar y explicar cualquier cuestión relativa a la aplicación del presente Reglamento.
6. La Comisión hará público el informe a más tardar tres meses después de su presentación al Parlamento Europeo y al Consejo.
Artículo 14
Procedimiento del Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité establecido en el artículo 4, apartado 1, del Reglamento (CE) no 260/2009 del Consejo, de 26 de febrero de 2009, sobre el régimen común aplicable a las importaciones (4) («el Comité»). El Comité será un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. Cuando se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 4 del Reglamento (UE) no 182/2011.
3. Cuando se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
4. Cuando se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 8 del Reglamento (UE) no 182/2011, leído en relación con su artículo 4.
5. El Comité podrá examinar cuestiones relacionadas con la aplicación del presente Reglamento, planteadas por la Comisión o a petición de un Estado miembro. Los Estados miembros podrán solicitar información e intercambiar puntos de vista en el Comité o directamente con la Comisión.
CAPÍTULO II
MECANISMO DE ESTABILIZACIÓN PARA EL BANANO
Artículo 15
Mecanismo de estabilización para el banano
1. Hasta el 31 de diciembre de 2019 se aplicará un mecanismo de estabilización a los bananos originarios de Centroamérica clasificados en la partida 0803 00 19 de la nomenclatura combinada (bananas o plátanos frescos, con exclusión de los plátanos hortaliza) y enumerados en la categoría «ST» del cronograma de eliminación arancelaria.
2. Tal como indica el cuadro del anexo, se establece un volumen anual de importaciones de activación distinto para las importaciones de los productos a que se hace referencia en el apartado 1. Además de la prueba de origen contemplada en el anexo II (Definición del concepto de «productos originarios» y métodos de cooperación administrativa) del Acuerdo, la importación de los productos a que se hace referencia en el apartado 1 al tipo de arancel aduanero preferencial estará sujeta a la presentación de un certificado de exportación emitido por la autoridad competente del país centroamericano del cual procedan los productos exportados. Una vez alcanzado el volumen desencadenante para un país de Centroamérica durante el año civil correspondiente, la Comisión, de conformidad con el procedimiento de urgencia contemplado en el artículo 14, apartado 4, adoptará un acto de ejecución por el que podrá proceder a la suspensión temporal del arancel aduanero preferencial aplicado a los productos del origen correspondiente ese mismo año, durante un periodo que no exceda de tres meses ni se extienda más allá del final del año civil o determinar que dicha suspensión no es apropiada.
3. A la hora de decidir si se deben aplicar medidas de conformidad con el apartado 2, la Comisión tendrá en cuenta el impacto de las importaciones en cuestión sobre la situación del mercado del banano de la Unión. Dicho examen incluirá factores como: el efecto de las importaciones en cuestión sobre los precios de la Unión, el desarrollo de las importaciones de otras procedencias y la estabilidad general del mercado de la Unión.
4. Cuando la Comisión decida suspender el arancel aduanero preferencial aplicable, se aplicará el que sea menor de entre el tipo básico de arancel aduanero y el tipo de arancel de nación más favorecida aplicable en el momento en que se tome esta medida.
5. Cuando la Comisión aplique las acciones a que se hace referencia en los apartados 2 y 4, se iniciarán inmediatamente consultas con el país o los países afectados para analizar y evaluar la situación analizando los datos disponibles.
6. La aplicación del mecanismo de estabilización para los bananos establecido en el presente capítulo se entenderá sin perjuicio de la aplicación de cualquiera de las medidas definidas en el capítulo I. Las medidas adoptadas de conformidad con las disposiciones de ambos capítulos no se aplicarán, sin embargo, de forma simultánea.
7. Las medias a que se hace referencia en los apartados 2 y 4 se aplicarán únicamente durante el período que finalizará el 31 de diciembre de 2019.
CAPÍTULO III
NORMAS DE DESARROLLO
Artículo 16
Normas de desarrollo
A efectos de la adopción de las normas de desarrollo necesarias para la aplicación de las reglas que figuran en el apéndice 2A del anexo II (Definición del concepto de «productos originarios» y métodos de cooperación administrativa) y del apéndice 2 del anexo I («Eliminación de Aranceles Aduaneros») del Acuerdo, será de aplicación el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 17
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los tres días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará a partir de la fecha de aplicación del Acuerdo, de conformidad con su artículo 353. Se publicará un anuncio en el Diario Oficial de la Unión Europea en el que se indicará la fecha de aplicación del Acuerdo.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 15 de enero de 2013.