PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1238/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 513/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dne 1. března 2013 přijala Komise na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013. V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení ukončilo prozatímní nařízení celní evidenci dovozu pro účely antidumpingového šetření, jelikož prozatímní antidumpingové clo zajistilo ochranu před dumpingovým dovozem.
(4)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí o celní evidenci dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V době přijetí rozhodnutí o celní evidenci dovozu měla Komise dostatečné důkazyprima facie odůvodňující potřebu celní evidence dovozu, zejména prudký nárůst dovozu, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
3. Přijetí závazku s ohledem na prozatímní clo
(5)
Rozhodnutím Komise 2013/423/EU (4) přijala Komise závazek, který nabídli čínští vyvážející výrobci společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických produktů (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, dále jen „CCCME“).
4. Následný postup
(6)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložily čínská vláda a několik zúčastněných stran písemné připomínky k prozatímním zjištěním. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, a jeden dovozce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(7)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(8)
Mimoto se uskutečnily inspekce na místě v prostorách těchto společností:
i)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španělsko
ii)
nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(9)
AFASE zpochybnila právní základ pro inspekci na místě, která se uskutečnila v prostorách společnosti Europressedienst, jelikož ta nebyla zúčastněnou stranou v tomto šetření, a nespadá proto do oblasti působnosti článku 16 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. a 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Europressedienst poskytla informace o makroekonomických ukazatelích. Objasňuje se, že Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady řádné správy s cílem ověřit spolehlivost a přesnost údajů, na nichž Komise založila svá zjištění.
(10)
Čínská vláda zopakovala tvrzení, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisech, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace, aniž byl uveden „pádný důvod“ nebo poskytnuto dostatečně podrobné shrnutí či výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii, která neobsahovala důvěrné údaje, a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty s příliš velkou prodlevou.
(11)
i) Co se týká tvrzení, že ve veřejně dostupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, kterých informací se to týká. ii) Její tvrzení, že nebyla zpřístupněna verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, není pravdivé. iii) Co se týká prodlev při zpřístupňování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné údaje, dotčené straně bylo vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné údaje zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na anonymitu, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných údajů neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana, která odpovědi poskytla, verze neobsahující důvěrné údaje upravit, než mohly být zpřístupněny ostatním zúčastněným stranám.
(12)
Každopádně se mělo za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila reagovat na informace obsažené ve spisu, který byl zpřístupněn pro kontrolu, takže jejich připomínky bylo možno vzít v úvahu, pokud byly doložené a opodstatněné, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla možnost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(13)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly předložit své připomínky ke konečným informacím.
(14)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(15)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s CCCME pozměněnou nabídku závazku, který se vztahuje rovněž na souběžné antisubvenční řízení. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU (5) ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
6. Strany dotčené řízením
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
Po uložení prozatímních opatření zopakovaly některé zúčastněné strany své tvrzení, že nadměrné uplatnění povinnosti týkající se zachování důvěrnosti údajů jim znemožnilo vyjádřit se k výběru vzorku výrobců v Unii, a tudíž řádně vykonat jejich právo na obhajobu. Komise se touto záležitostí zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, potvrzují se závěry uvedené v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(17)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti údajů o totožnosti žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není odůvodněné. Jak je uvedeno již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo možno vyhovět. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy (jak uvedla čínská vláda) jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že informace, na nichž se zakládal výběr vzorku, nebyly spolehlivé, aniž by však v tomto ohledu předložila nové důkazy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala CCCME své argumenty týkající se použitého způsobu výběru prozatímního vzorku výrobců v Unii. CCCME zejména tvrdila, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se touto otázkou zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností, které byly uvedeny na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje většinou montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. Tento seznam proto neprokazuje, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. CCCME mimoto nezpochybnila celkovou výrobu v Unii tím, že by poskytla jiné údaje, ani nepředložila důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
(20)
Po vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž z tohoto šetření, jak je uvedeno níže v 32. bodě odůvodnění, sestával konečný vzorek z osmi výrobců v Unii. Jelikož s ohledem na výběr vzorku výrobců v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená v 7. až 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(21)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovala Komise (jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Cílem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu dále spolupracovat při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. pořizují jej a dále prodávají). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Z těchto pěti obdržených odpovědí byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Na tomto základě se vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšil a sestával ze čtyř dovozců modulů, kteří představovali přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Vzhledem ke struktuře dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední společnosti, nebylo možné mít vzorek zastupující větší podíl, a to s ohledem na omezené zdroje, které měly orgány k dispozici.
(22)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 11. a 12. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenou změnou.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací podala připomínky řada společností nezařazených do vzorku, které uvedly, že se jejich situace liší od situace společností zařazených do vzorku. Tyto společnosti tvrdily, že by se na ně proto měla vztahovat individuální celní sazba podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Kvůli vysokému počtu spolupracujících společností (často skupin společností) však nebylo možné prověřit jednotlivě všechny společnosti. V souladu s čl. 9 odst. 6 se proto na tyto společnosti vztahuje vážené průměrné clo pro společnosti zařazené do vzorku.
(24)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku vyvážejících výrobců nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 13. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Období šetření a posuzované období
(25)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(26)
Jak je uvedeno ve 20. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou podle prozatímní definice krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.1. Vyloučení destiček
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že by destičky měly být z definice výrobku vyňaty, jelikož nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě tvrzení předložených v prozatímní fázi byly po poskytnutí prozatímních informací v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(29)
Zúčastněné strany za prvé tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V této souvislosti se podotýká, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, jelikož šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a destičky, jejichž„tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Mimoto se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Potvrzuje se proto, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Současně to prokazuje, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(30)
Zúčastněné strany za druhé uvedly, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Destičky nemají zejména schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(31)
Toto tvrzení lze uznat. Po dalším ověření a v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že „moduly, články a destičky mají stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu“, se skutečně ukázalo že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(32)
Vzhledem k rozdílným základním fyzikálním a technickým vlastnostem stanoveným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti vyrábět elektřinu ze slunečního světla, se vyvozuje závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.2. Samostatná šetření týkající se článků a modulů
(33)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly nepředstavují jediný výrobek, a měly by být proto posouzeny samostatně, a zopakovaly především tvrzení, jimiž se již zabýval 27. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Na rozdíl od destiček však mají články a moduly stejnou základní vlastnost, tj. schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(34)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. Musí být údajně integrovány do modulů, aby to bylo možné. Každý článek však má sám o sobě schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí u většiny použití, která vyžadují sestavení více článků do modulů, postačovat, neznamená to, že článek není sám o sobě schopen vyrábět elektřinu.
(35)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že nemožnost stanovit běžnou hodnotu pro moduly na základě běžné hodnoty pro články, jak je popsáno níže ve 100. bodě odůvodnění, prokazuje, že by se moduly a články neměly považovat za jediný výrobek.
(36)
V této souvislosti se uvádí, že ve většině antidumpingových řízení, včetně tohoto šetření, se srovnání mezi běžnými hodnotami a vývozními cenami provádí na základě jednotlivých typů výrobků. Důvodem je skutečnost, že často má velmi široká škála různých typů výrobků stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti, což často vede k situaci, kdy do definice „dotčeného výrobku“ spadají typy výrobků s podstatně rozdílnými náklady a cenami. Samotná skutečnost, že pro určitý typ výrobku nelze stanovit běžnou hodnotu na základě běžné hodnoty jiného typu výrobku, sama o sobě neznamená, že tyto typy výrobků nelze považovat za jediný výrobek. Jak je popsáno výše v 32. bodě odůvodnění, články i moduly mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(37)
Dále se uvádělo, že pokud by články a moduly tvořily jediný výrobek s menšími rozdíly, nebylo by obtížné upravit ceny článků s cílem zjistit cenu modulů. V této souvislosti se podotýká, že neexistuje požadavek, aby mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku existovaly pouze menší rozdíly. Naopak postačuje, aby různé typy dotčeného výrobku měly stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti. V daném případě to pro moduly a články platí, jelikož mají mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(38)
Tatáž strana dále tvrdila, že články nepředstavují pouze jiný typ modulu, nýbrž zcela odlišný výrobek. Články představují ve skutečnosti hlavní část modulu. Jako hlavní část není článek zcela jistě „zcela odlišným výrobkem“, jelikož moduly a články mají stejnou základní vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního světla, jak je uvedeno výše v 32. bodě odůvodnění.
(39)
Tatáž strana mimoto uvedla, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců byl zohledněn rozdíl mezi články a moduly. Proto měly být pro moduly a články stanoveny rozdílné sazby cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při výběru vzorku výrobců v Unii a vzorku čínských vývozců se skutečně bral v úvahu rozdíl mezi moduly a články, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To však mělo pouze zajistit, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že by se články a moduly neměly považovat za jediný dotčený výrobek, nebo že by pro články a moduly měly být stanoveny zvláštní sazby cla. Aby bylo zajištěno, že vzorek je reprezentativní s ohledem na všechny typy výrobků, bylo důležité rozlišovat při výběru vzorku mezi články a moduly. Jelikož ohledně otázky, zda se články a moduly mají považovat za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, panovala určitá nejistota, bylo nutné zajistit reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(40)
Mimoto se uvádělo, že 100. bod odůvodnění níže, v němž se tvrdí, že náklady na zpracování modulů jsou značné, je v rozporu s 32. bodem odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu. V tomto ohledu se připomíná, že ve 100. bodě odůvodnění je rovněž objasněno, že rozdíly v nákladech mezi články a moduly činí 34 %, což znamená, že 66 % hodnoty modulu vyplývá z článku. Vyvozuje se proto závěr, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu.
(41)
Vyvážející výrobci uvedli, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články představují rozdílné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly představují různé skupiny typů výrobků, které jsou prodávány za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(42)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, aby měly výrobky stejné základní vlastnosti a konečné použití, což v případě modulů a článků platí, jak je popsáno v 32. resp. 48. bodě odůvodnění.
(43)
Čínská vláda tvrdila, že se posuzování, zda články a moduly představují jediný dotčený výrobek, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (6). Tato kritéria se však používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoli dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria je nutno použít při definování obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, jenž je poté porovnán s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria nejsou vhodná k definování dotčeného výrobku. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(44)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (7), údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V této souvislosti se uvádí, že soud pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena ve 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, která se pokládala za důležitá. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(45)
Mimoto se připomíná, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že po vyloučení destiček z definice výrobku je vzhledem k významnému zpracování při výrobě modulů z článků vyvraceno rovněž tvrzení, že články a moduly mají stejné konečné použití. Tato strana taktéž tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces.
(47)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Ačkoli jsou obě tvrzení uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Slovo „mimoto“ uvedené ve druhém tvrzení objasňuje, že toto druhé tvrzení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými záležitostmi v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První tvrzení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé konečným použitím. Základní předpoklad, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správný.
(48)
Co se týká skutečného konečného použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybnily, že moduly a články jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3. Monokrystalické a polykrystalické články
(49)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nesoutěží s výrobním odvětvím Unie. Šetření však prokázalo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Tribunál každopádně ve věci Brosmann rozhodl, že skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, není určující.
2.4. Doložka „odesílaný z“
(50)
Zúčastněné strany tvrdily, že nebylo odůvodněno rozšíření šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR, jelikož původně bylo šetření zahájeno pouze s ohledem na výrobky pocházející z ČLR.
(51)
Výrobky odesílané z ČLR však byly zahrnuty již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení (8) je uvedeno, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace“. Je proto zřejmé, že možnost spolupracovat při tomto šetření měly všechny společnosti odesílající výrobky z ČLR. Jelikož výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto záležitostí.
(52)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, jelikož tyto výrobky byly zahrnuty od samého počátku.
(53)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany tvrdily, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená výše v 51. bodě odůvodnění bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(54)
V této souvislosti se uvádí, že byly podniknuty níže uvedené kroky, aby bylo zajištěno, že při šetření jsou posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli výrobci požádáni, aby uvedli informace pro všechny výrobky, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na výrobky pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které obsahovaly veškerý vývoz do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážející do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(55)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že se šetření vztahovalo na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR a že se zjištění v rámci šetření, včetně ohledně dumpingu a újmy, vztahují na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR.
(56)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky, kterou poskytl žadatel a která je opatřena razítkem. Před touto stránkou se ve spisu nachází jiná stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu předloženého žadatelem, nýbrž byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Usuzuje se proto, že se podnět vztahoval na veškeré výrobky z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(57)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by se šetření mohlo zaměřovat rovněž na jejich výrobky. V této souvislosti se podotýká, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají antidumpingovému clu.
(58)
Titíž vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli požádáni, aby se přihlásili, a neměli ani možnost prokázat, že jejich výrobky nejsou dumpingové. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
(59)
Čínská vláda uvedla, že ačkoli čl. 1 odst. 3 základního nařízení umožňuje odchýlit se od zásady, že vyvážející země je zemí původu, nelze tento článek v daném případě použít. K doložení svého tvrzení čínská vláda uvedla, že nebyla provedena úplná analýza, zda vyvážející země nemůže být zemí jednající jako prostředník. Orgány s tímto výkladem čl. 1 odst. 3 základního nařízení nesouhlasí. Žádná strana nezpochybnila, že v ČLR existuje značná výroba. To, zda je ČLR zemí původu hotových výrobků, závisí na řadě faktorů. Analýza dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie, kterou orgány provedly, se vztahuje na tuto výrobu, bez ohledu na to, zda mají hotové vyvážené výrobky pro celní účely původ v ČLR. Jelikož existovaly jasné náznaky, že ne u všech výrobků, které byly alespoň částečně vyrobeny v ČLR, se bude mít za to, že mají pro celní účely původ v ČLR, orgány rozhodly, že je nezbytné zahrnout rovněž výrobky, u nichž je ČLR pouze zemi jednající jako prostředník.
(60)
Čínská vláda rovněž uvedla, že jelikož žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, neexistuje v ČLR srovnatelná cena pro solární panely, a proto nelze ČLR použít jako zemi jednající jako prostředník. V této souvislosti se však uvádí, že tři podmínky v čl. 1 odst. 3 základního nařízení jsou uvedeny pouze jako příklady, a ne všechny podmínky musí být relevantní ve všech případech. V daném případě bylo vzhledem k tomu, že žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, nutno srovnatelnou cenu zjistit ve srovnatelné zemi - a tato srovnatelná cena je stejná bez ohledu na to, zda se ČLR považuje za zemi původu nebo za zemi jednající jako prostředník. Otázka, zda „v této zemi“ existuje srovnatelná cena, proto není podstatná, jelikož v daném případě není srovnatelná cena stanovena „v této zemi“, nýbrž ve srovnatelné zemi.
2.5. Solární nabíječky
(61)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by se rozšířit na výrobky s podobnou funkcí, na něž se tato definice nevztahuje, jako jsou výrobky podobné velikosti, které využívají větší počet menších článků.
(62)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(63)
Analýza výše uvedených tvrzení ukázala, že je vhodnější připojit k vyloučení těchto výrobků kritérium založené na technické normě. Bylo zjištěno, že definice v níže uvedené normě vhodněji vymezují výrobky, které by měly být vyloučeny z oblasti působnosti opatření: mezinárodní norma IEC 61730-1, Aplikační třídy, třída C: aplikace se sníženým napětím (s. 13) (9).
(64)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení na základě výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.6. Střešní solární moduly
(65)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(66)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního záření. Přidaná funkce (kterou jinak plní střešní materiál) se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(67)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (10) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (11) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a procházková obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(68)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (12). V uvedeném případě se proto obuv vyráběná patentovanou technologií považovala za dotčený výrobek.
(69)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 66. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(70)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(71)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tato žádost nebyla proto přijata.
3. Závěr
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(73)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
(74)
Po vyloučení destiček byla analýza revidována a byly vyloučeny údaje a analýza týkající se destiček, není-li uvedeno jinak. Jelikož destičky představovaly během období šetření jen malý procentní podíl dovozu dotčeného výrobku do Unie (přibližně 2 % hodnoty), má se za to, že vyloučení destiček má na zjištění jen zanedbatelný dopad, pokud vůbec nějaký. Všechny připomínky zúčastněných stran byly posouzeny a případné odkazy na destičky (pokud byly uvedeny) byly vyloučeny. V důsledku toho jsou všechny odkazy a související údaje týkající se destiček, které byly uvedeny v bodech odůvodnění prozatímního nařízení, nepoužitelné, a to i v případě, jsou-li příslušné body odůvodnění tímto nařízením potvrzeny.
(75)
Prozatímní závěry se změnami, jak je uvedeno výše ve 26. až 74. bodě odůvodnění, byly proto s konečnou platností potvrzeny. Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí má za to, že by se všechny výše popsané typy dotčeného výrobku měly považovat za jediný výrobek.
C. DUMPING
1. ČLR
1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany uvedly, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto by šetření mělo být neprodleně ukončeno.
(77)
V této souvislosti strany tvrdily, že změna základního nařízení (13) údajně prodlužující lhůtu pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství na osm měsíců vstoupila v platnost až po uplynutí dříve použitelné tříměsíční lhůty. Změna se má vztahovat jen na budoucí šetření a na probíhající šetření, u nichž dosud neuplynula lhůta pro rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
V článku 2 nařízení, kterým se mění základní nařízení, se však jednoznačně uvádí, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“. Tento článek (ani celé nařízení) neobsahuje žádný odkaz na omezení „pokud dosud neuplynula lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství“, jak tvrdily zúčastněné strany. Toto tvrzení nelze proto uznat.
(79)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, aniž by byla zpochybněna skutečnost, že se změna základního nařízení uvedená výše v 78. bodě odůvodnění vztahuje na „všechna probíhající šetření“, což zahrnuje rovněž toto šetření. Vyvozuje se proto s konečnou platností závěr, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přijato pozdě.
(80)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nemělo být zamítnuto z toho důvodu, že tři společnosti, které v roce 2011 ukončily činnost, nevedly jednoznačné a jasné účetnictví. Byl vznesen konkrétně dotaz, podle kterého účetního standardu by společnost, která ukončila činnost, měla přesto vést takovéto účetnictví.
(81)
V této souvislosti se podotýká, že účetní standardy neurčují, které společnosti musí vyhotovit finanční výkazy, nýbrž stanoví, jak mají být tyto výkazy sestaveny. V případě ČLR to je „Účetní standard pro obchodní podniky: základní standard“, který v článku 4 uvádí, že „podnik vyhotoví finanční zprávy“. Jedná se o závaznou povinnost, a pro společnosti, které ukončily činnost, neexistuje žádná výjimka.
(82)
Ačkoli tyto společnosti ukončily činnost, dosud vlastnily majetek (včetně pozemků, budov, strojů a zásob), měly závazky a existovaly jako právní subjekty přinejmenším do počátku roku 2013. Usuzovalo se proto, že tyto společnosti měly povinnost zveřejnit účetnictví za rok 2011, a neexistence účetnictví představuje porušení druhého kritéria.
(83)
Po poskytnutí konečných informací vývozci rovněž uvedli, že výhody režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů nepředstavují významnou část jejich obratu, což údajně potvrzuje souběžné antisubvenční řízení.
(84)
V této souvislosti se připomíná, že se tímto tvrzením zabýval již 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zdůrazněno, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení je proto zamítnuto.
(85)
Jelikož s ohledem na zacházení jako v tržním hospodářství nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 50. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. Individuální zjišťování
(86)
Jak je uvedeno v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku. V daném případě již vzorek sestával ze sedmi skupin společností, které jsou obvykle tvořeny řadou vyvážejících výrobců, obchodníků ve spojení a dovozců ve spojení v Unii a třetích zemích. Individuální zjišťování týkající se osmnácti dalších vyvážejících výrobců (jejich skupin) navíc k sedmi skupinám vyvážejících výrobců, které byly zařazeny do vzorku, by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
(87)
Jelikož s ohledem na individuální zjišťování nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 70. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. Srovnatelná země
(88)
Zúčastněné strany uvedly, že Indie není vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k požadavkům na místní obsah v případě projektů „národní solární mise Jawaharlal Nehru“ (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, dále jen „JNNSM“). Jedna strana tvrdila, že existuje požadavek na 75 % místního obsahu, zatímco jiná strana uvedla, že indičtí výrobci mohou u 100 % modulů vyrobených v tuzemsku účtovat vyšší ceny. Tyto strany dále tvrdily, že tyto požadavky značně zvyšují ceny místních výrobků. K doložení tohoto tvrzení byl předložen článek zveřejněný v indickém tisku (14). Tento článek však byl zveřejněn téměř rok po skončení období šetření a nebyl poskytnut žádný důkaz o jeho dopadu během období šetření.
(89)
V témže tiskovém článku se však uvádělo, že indické odvětví solární energie čelí „silné konkurenci ze strany západních a čínských výrobců“. To dokládá trvalý růst dovozu do Indie, jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění. Ačkoli požadavky na místní obsah mohou mít skutečně určitý dopad na indický výrobní trh, lze nicméně vyvodit jednoznačný závěr, že indický trh je konkurenčním trhem, na němž soutěží řada indických a zahraničních společností.
(90)
Podle informací, které zveřejnilo Společné výzkumné středisko (15), bude většina projektů v rámci JNNSM uvedena do provozu od roku 2015. Cíl pro fotovoltaické systémy připojené do sítě v rámci JNNSM pro rok 2012 činil pouze 50 MW v porovnání s celkovou kapacitou připojenou do sítě v Indii, která již v červnu 2012 překračovala 1 GW. To prokazuje, že během období šetření byl význam JNNSM z hlediska celkových solárních zařízení v Indii nižší než 5 %, a proto dopad JNNSM a souvisejících požadavků na místní obsah (pokud by již v období šetření existoval, což je skutečnost, kterou zúčastněné strany neprokázaly) by byl nanejvýš velmi omezený. Většina zařízení se v období šetření nacházela ve státě Gudžarát (přibližně 65 %), a na to základě politiky v oblasti státních podpor.
(91)
Zúčastněné strany tvrdily, že indický trh byl v době šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR, jelikož se od počátku roku 2012 rýsovalo zahájení antidumpingového šetření. Indie zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu solárních článků a modulů z ČLR, Malajsie, Tchaj-wanu a USA dne 23. listopadu 2012 (tj. téměř pět měsíců po skončení období šetření).
(92)
Toto tvrzení však nedokládá vývoj dovozu solárních článků a modulů podle indických obchodních statistik (16):
Hodnoty v milionech USD
Duben 2010- březen 2011
Duben 2011- březen 2012
Duben 2012- březen 2013
ČLR
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Celkem
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že dovoz solárních článků a modulů v případě ČLR výrazně vzrostl o více než 600 % a mezi roky 2010/2011 a 2011/2012 celkově o více než 400 %. Poté se hodnota dovozu poněkud snížila, stejně tak však klesly i ceny solárních článků a modulů. Pokles hodnoty dovozu mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 je v souladu s poklesem ceny, kterou v témže období udávaly specializované poradenské společnosti jako pvXchange, což vede k závěru, že objem dovozu byl mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 poměrně stálý. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl v období šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR.
(94)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že USA dne 6. února 2013 požádaly na základě postupů řešení sporů v rámci WTO o konzultace s Indií ohledně požadavků na místní obsah v případě JNNSM. Účinek těchto pravidel týkajících se místního obsahu ve spojení s antidumpingovým šetřením uvedeným výše v 91. bodě odůvodnění údajně vedl v období od dubna 2012 do března 2013 k snížení hodnoty v porovnání s předchozím rokem o 38 % na rozdíl od růstu v předchozích letech.
(95)
V tomto ohledu se uvádí, že snížení hodnoty je zapříčiněno spíše poklesem cen než snížením objemů dovozu. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana předložila informace o vývoji objemu dovozu solárních článků a modulů na indický trh v období od roku 2010 do března 2013. Tyto údaje prokazují trvalý růst objemu dovozu solárních modulů a článků na indický trh. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl fakticky chráněn kvůli rýsujícímu se antidumpingovému šetření a údajný (nikoli však prokázaný), každopádně však nanejvýš malý dopad požadavků na místní obsah v rámci JNNSM (jak bylo uvedeno výše v 90. bodě odůvodnění) nebránil trvalému růstu objemu dovozu.
(96)
Mimoto se uvádí, že období od dubna 2012 do března 2013 prokazující údajné účinky JNNSM na dovoz do Indie spadá z převážné části do doby po skončení období šetření. Případný dopad údajného poklesu v období šetření může být proto pouze nevýznamný.
(97)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata Power Solar (dále jen „Tata“) vstoupila na trh teprve nedávno, a není proto vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. V této souvislosti se podotýká, že společnost (dříve „Tata BP Solar“) vyrábí solární moduly od roku 1989, a nelze proto mít za to, že vstoupila na trh teprve nedávno. Podle informací, které poskytla jiná zúčastněná strana, vstoupila společnost Tata na trh podstatně dříve než pět největších čínských vývozců zařazených do vzorku.
(98)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že by Tchaj-wan byl vhodnější srovnatelnou zemí než Indie, jelikož velikost tchajwanských společností je srovnatelnější s velikostí čínských vývozců, a tchajwanští výrobci rovněž spolupracují. Také jiné zúčastněné strany zpochybnily to, zda je Indie vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k relativně malé velikosti společnosti Tata, aniž by však navrhly vhodnější alternativu.
(99)
Tchajwanské společnosti skutečně spolupracovaly. Jedna společnost spolupracovala plně, zatímco jiná spolupracovala pouze částečně. Plně spolupracující tchajwanská společnost je však menší než společnost Tata, zejména pokud jde o prodej a výrobu modulů, na něž připadá přibližně 90 % prodeje dotčeného výrobku, přičemž společnost Tata prodává podstatně více než tchajwanská společnost, která má v tomto ohledu pouze nevýznamný prodej, jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací se jeden vývozce dotázal, zda byla částečně spolupracující tchajwanská společnost kontaktována, aby poskytla chybějící informace. V tomto ohledu se odkazuje na 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který objasňuje, že Tchaj-wan nebylo možno použít jako srovnatelnou zemi, jelikož spolupracující tchajwanské společnosti vyráběly téměř výlučně články, zatímco čínský vývoz se uskutečňuje převážně ve formě modulů. To platí rovněž pro částečně spolupracujícího tchajwanského výrobce. Jelikož se zmíněný výrobce považoval z tohoto důvodu za nevhodného, nepokládalo se za nutné vyžádat si od této společnosti další informace.
(100)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že takřka žádný prodej modulů sám o sobě nevylučuje Tchaj-wan jako srovnatelnou zemi, jelikož náklady na zpracování článků na moduly lze snadno zjistit. To však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Výroba modulu z článků vyžaduje několik fází výroby, během nichž je vytvořena podstatná část přidané hodnoty modulu. Jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v období šetření činil rozdíl mezi průměrnou cenou článků a modulů 555,92 EUR, tj. 54 %, zatímco rozdíl v průměrných nákladech činil 377,99 EUR, tj. 34 %. To by znamenalo, že by se významná část případné tchajwanské běžné hodnoty pro moduly musela zakládat na úpravách nákladů na zpracování, což nelze pokládat za přiměřenější než zemi, pro niž může být u většiny dotčeného výrobku běžná hodnota založena na prodejních cenách na domácím trhu. Má se tudíž za to, že s přihlédnutím k dostupným spolehlivým informacím byla Indie přiměřeně zvolena jako srovnatelná země.
(101)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že nebyly uvedeny žádné důvody pro to, proč se za vhodnou srovnatelnou zemi nepovažují USA. V tomto ohledu se odkazuje na 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je jednoznačně uvedeno že „USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními“. Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se ochrany trhu USA, stanovisko v tomto ohledu se nemění.
(102)
Zúčastněné strany uvedly, že výsledek výpočtu dumpingu je zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem. Bylo proto ověřeno, zda skutečně existuje souvislost mezi objemem výroby společnosti a jejím dumpingovým rozpětím.
(103)
Ze sedmi skupin společností zařazených do vzorku jsou dvě skupiny společností středně velké (Jinzhou Yangguang a Delsolar) a pět jich je velkých (JingAo, LDK, Suntech, Trina a Yingli). Ze středně velkých společností má Jinzhou Yangguang nejnižší rozpětí, zatímco Delsolar má nejvyšší rozpětí. Pět větších společností se nachází mezi těmito dvěma hodnotami. To jednoznačně prokazuje neexistenci jakékoli souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím. Usuzuje se proto, že výpočet dumpingu nebyl zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem.
(104)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím neprokazuje, že úspory z rozsahu a srovnatelnost cen nemají žádný dopad. V situaci, kdy dumpingové rozpětí vychází z totožné běžné hodnoty pro všechny vývozce jako v daném případě, je dumpingové rozpětí ovlivněno především vývozními cenami. Neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím proto prokazuje rovněž neexistenci souvislosti mezi úsporami z rozsahu a prodejními cenami. Vyvozuje se proto závěr, že v daném případě neovlivňují rozdíly v úsporách z rozsahu srovnatelnost cen.
(105)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobce ve srovnatelné zemi má mimořádně vysoké prodejní ceny na domácím trhu, které jsou údajně podstatně vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jelikož dumpingové rozpětí značně převyšuje rozpětí cenového podbízení. Toto tvrzení bylo předloženo po porovnání indických běžných hodnot s prodejními cenami výrobního odvětví Unie. Toto srovnání je však chybné, jelikož indická běžná hodnota je založena pouze na ziskovém prodeji. Zejména v situaci, kdy je výrobní odvětví Unie ztrátové, nepřekvapuje, že ziskové ceny v Indii jsou vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že indická běžná hodnota převyšuje průměrné ceny výrobního odvětví Unie, neprokazuje, že volba Indie jako srovnatelné země není přiměřená.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ceny společnosti Tata jsou zkreslené, jelikož je ve spojení se společností Tata Power, podnikem veřejných služeb. To údajně společnosti Tata umožňuje účtovat v oblastech, v nichž poskytuje služby společnost Tata Power, vyšší ceny. Nebyly však předloženy žádné podpůrné důkazy, ani nebylo poskytnuto vyčíslení tohoto údajného účinku. Toto tvrzení nebylo proto možno přijmout.
(107)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami, což byl údajně jeden z důvodů, proč společnost BP Solar v prosinci 2011 odstoupila od společného podniku. Na podporu tohoto tvrzení byl citován tiskový článek, v němž se uvádělo, že „odchod společnosti BP z odvětví solární energie po přibližně čtyřech desetiletích ukazuje, jak konkurenční a přeplněný trh se solární energií je“. Tento článek však nespecifikuje společnost Tata jako nekonkurenceschopnou společnost, nýbrž se zabývá situací na trhu se solárními panely obecně, a hovoří o „ostré konkurenci, kterou se odvětví vyznačuje“, a o tom, že „mnoho společností po celém světě zavřelo své výrobní závody, propustilo stovky pracovníků a vyhlásilo úpadek“. Tento tiskový článek proto neprokazuje, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami.
(108)
Po poskytnutí informací jeden vývozce uvedl, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění, nebyla společnost Tata do indického výrobního odvětví zahrnuta, a to kvůli významnému dovozu článků. Ačkoli se potvrzuje, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření není společnost Tata skutečně zahrnuta do indického výrobního odvětví, neznamená to automaticky, že společnost Tata není vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla založena výhradně na článcích a modulech, které společnost Tata vyrábí v Indii, a nikoli na dovážených výrobcích. Skutečnost, že se při výrobě některých výrobků používají dovážené části, neznamená, že výsledná běžná hodnota není pro Indii reprezentativní, a to zejména kvůli tomu, že je založena především na prodejních cenách, a nikoli na nákladech.
(109)
Čínská vláda uvedla, že prodej modulů uskutečněný společností Tata představuje pouze 0,3 % čínského vývozu do EU a nelze ho považovat za reprezentativní, přičemž poukázala na rozsudek Soudu ve věci Detlef Nölle (17). V tomto případě se Soud domníval, že pokud celková výroba v určité zemi představuje pouze 1,25 % objemu vývozu do EU, naznačuje to, že zvažovaný trh není velmi reprezentativní. V daném případě nesrovnala čínská vláda celkovou výrobu v Indii s celkovým čínským vývozem, nýbrž pouze výrobu jedné indické společnosti s celkovým vývozem všech čínských vývozců. Toto srovnání je však chybné, jelikož na konkurenčním trhu s mnoha účastníky nenaznačuje množství související pouze s jedním výrobcem reprezentativnost celého trhu. Nejedná se ani o srovnání, které bylo provedeno ve věci Detlef Nölle, kde byla celková výroba v dotyčné zemi porovnána s celkovým vývozem. Podle informací, které poskytla CCCME, měla výroba v Indii podle odhadů do konce roku 2012, tj. krátce po skončení období šetření, překročit 2 GW. Tato výroba by odpovídala 14 % čínského vývozu do EU, což značně převyšuje 5 % orientační prahovou hodnotu, která byla uvedena v rozsudku ve věci Detlef Nölle.
(110)
Po poskytnutí informací poukázala jedna zúčastněná strana na skutečnost, že společnosti Tata chybí integrace na počátku výrobního řetězce a že musí pořizovat destičky od třetích stran. Neexistující vertikální integrace na počátku výrobního řetězce údajně vede k vyšším nákladům v porovnání s vertikálně integrovanými čínskými výrobci. Toto tvrzení však nebylo doloženo. Celkové náklady společnosti Tata by byly vyšší pouze v případě, pokud by pořizovací cena destiček překročila náklady na výrobu destičky, což není jisté, jelikož mnoho společností v odvětví solární energie bylo v období šetření ztrátových. I velcí vertikálně integrovaní čínští výrobci často pořizovali významné množství destiček od nezávislých dodavatelů, což podporuje závěr, že neexistující vertikální integrace s ohledem na destičky neznamená nutně vyšší náklady na moduly a články.
(111)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že srovnatelná země není konkurenceschopná. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že výroba solárních článků v Indii byla v roce 2013 na pětiletém minimu. Zpráva, kterou tato zúčastněná strana citovala, však prokazovala, že během období šetření byla výroba článků v Indii dosud na vysoké úrovni blížící se udávané nejvyšší hodnotě. K významnému poklesu výroby došlo po období šetření, ten proto neměl na výsledky šetření žádný dopad.
(112)
Jiný argument, který byl předložen na podporu tvrzení, že srovnatelná země není konkurenceschopná, se týkal antidumpingového šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění. Orgány podotýkají, že toto šetření dosud probíhá, a proto z něj nelze vyvodit žádné závěry. Antidumpingová šetření nejsou obecně signálem nedostatečné konkurenceschopnosti, nýbrž známkou toho, že se domácí výrobní odvětví domnívá, že je dotčeno nekalými obchodními praktikami konkurentů ze třetích zemí.
(113)
Komise se proto domnívá, že volba Indie jako srovnatelné země není nepřiměřená.
(114)
Jelikož s ohledem na srovnatelnou zemi nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 72. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. Běžná hodnota
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že indické společnosti prodávají především moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě a které mají vyšší ceny a náklady než moduly připojené do sítě, jež prodávají čínští vývozci. Dále bylo uvedeno, že moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě, mají obvykle nižší výkon než moduly připojené do sítě.
(116)
V této souvislosti se podotýká, že pro moduly „standardní velikosti“ s více než 36 články, které jsou obvykle připojeny do sítě, a menší moduly s méně než 36 články, které se obvykle používají mimo síť, byly stanoveny různé běžné hodnoty. Usuzuje se proto, že pro všechny typy výrobků, včetně modulů neurčených pro připojení do sítě a modulů připojených do sítě, byla stanovena náležitá běžná hodnota.
(117)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata působí rovněž jako společnost připravující projekty, a prodej této společnosti není proto srovnatelný s prodejem modulů uskutečňovaným čínskými vyvážejícími výrobci. V tomto ohledu se uvádí, že srovnání mezi cenami na indickém domácím trhu a čínskými vývozními cenami bylo provedeno výhradně pro prodej modulů a prodej kompletních projektů nebo integrovaných řešení nebyl ke stanovení běžné hodnoty použit, jelikož se mělo za to, že tyto prodeje nejsou srovnatelné.
(118)
Jelikož s ohledem na běžnou hodnotu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 78. až 86. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.5. Vývozní cena
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací někteří vývozci zařazení do vzorku podali připomínky k méně podstatným záležitostem týkajícím se vývozní ceny použité ke stanovení dumpingového rozpětí. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(120)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 87. až 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.6. Srovnání
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací se někteří vývozci zařazení do vzorku vyjádřili k některým méně podstatným záležitostem týkajícím se úprav, které byly použity za účelem srovnání vývozních cen. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(122)
Po poskytnutí prozatímních informací byla zjištěna administrativní chyba, která měla za následek nesprávnou úpravu běžné hodnoty o domácí přepravu. Tato chyba byla napravena a vedla k mírnému snížení dumpingových rozpětí.
(123)
Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana uvedla, že může být opodstatněná úprava o rozdíly v obchodních úrovních, jelikož strana neprodává přímo montážním firmám, nýbrž dalším prodejcům a distributorům. Strana požádala o podrobné informace o prodejních kanálech výrobce ve srovnatelné zemi, jež nebylo možno poskytnout z důvodu ochrany důvěrných údajů. Alternativně byla zákaznická základna výrobce ve srovnatelné zemi rozdělena do různých kategorií podle objemu prodeje, což prokázalo, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních není opodstatněná.
(124)
V reakci na tuto analýzu zúčastněná strana připustila, že rozdíl v objemu prodeje by vedl k cenovým rozdílům, trvala však na svém tvrzení, že montážním firmám údajně účtuje vyšší ceny než distributorům/dalším prodejcům, a to i v případě, že montážní firma pořizuje podobné množství jako distributor/další prodejce. Toto tvrzení však nebylo doloženo, a nemohlo být proto zohledněno.
(125)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 90. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.7. Dumpingová rozpětí
(126)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku požádal o úplné zpřístupnění výpočtu dumpingu v jeho případě a uvedl, že se v opačném případě nemůže vyjádřit k jeho správnosti. Jelikož této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, byla její běžná hodnota založena na údajích z Indie jako srovnatelné země. Jelikož při šetření plně spolupracoval pouze jeden výrobce ve srovnatelné zemi, nelze informace ze srovnatelné země zveřejnit na úrovni jednotlivých typů výrobků z důvodu ochrany důvěrných údajů. Tato žádost musí být proto zamítnuta.
(127)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(128)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo proto stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(129)
Na tomto základě bylo konečné dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, stanoveno na 88,1 %.
(130)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, dumpingová rozpětí byla stanovena na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského vývozu, jak je uvedeno ve 167. bodě odůvodnění.
(131)
Vzhledem k tomu, že se spolupráce prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající.
(132)
Na tomto základě konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I, příloha II)
88,1 %
Všechny ostatní společnosti
111,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(133)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(134)
Po poskytnutí prozatímních informací napadla řada stran skutečnost, že údaje, které poskytla společnost Europressedienst, nezávislá konzultační společnost (dále jen „konzultant“), byly použity mimo jiné ke stanovení výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii a jiných makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily nezávislost konzultanta a tvrdily, že je ve spojení se žadatelem. Požádaly rovněž o objasnění toho, na jakém základě Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odborné znalosti při sběru ekonomických údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu se uvádělo, že by Komise měla ve svých zjištěních vycházet pouze z údajů z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných institutů. AFASE odkázala rovněž na Osvědčené postupy pro předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů ve věcech týkajících se uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a spojování podniků, aby zpochybnila spolehlivost údajů, které poskytl konzultant.
(135)
Co se týká údajných vazeb mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy prokazující existenci těchto vazeb. Stejně tak nebyly při šetření zjištěny žádné důkazy o vztahu, který by neměl čistě obchodní charakter. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že existují náznaky, že důkazy prima facie, které poskytlo žádající výrobní odvětví Unie v podnětu, vycházely z údajů, které poskytl stejný konzultant. Ačkoli se uznává, že zjištění byla u některých ukazatelů skutečně podobná důkazům, které byly uvedeny v podnětu, neznamená to nutně, že byly zjištěny pouze na základě jednoho zdroje. V tomto ohledu uvádí podnět různé použité zdroje.
(136)
Jak je objasněno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné využít při tomto šetření poradenství kvůli nedostupnosti jiných veřejných zdrojů potřebných makroekonomických údajů týkajících se celého trhu Unie a rovněž údajů o dovozu. Před výběrem společnosti Europressedienst posoudila Komise metodiku, kterou konzultant používá při sběru příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje zvlášť pro všechny typy výrobků a za celé posuzované období.
(137)
Během šetření byly mimoto údaje poskytnuté konzultantem pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu se podotýká, že na trhu existuje řada výzkumných společností, které se specializují na sběr statistických údajů o fotovoltaice, a nahlášené údaje nejsou téměř nikdy totožné. Důvodem je skutečnost, že pro jakýkoli výzkumný institut je obtížné odvodit přesné údaje, a proto jsou nahlášené ukazatele pro fotovoltaický trh téměř vždy založeny na odhadech bez ohledu na poskytovatele těchto údajů. V této souvislosti spočívala křížová kontrola, kterou Komise provedla, v porovnání tendencí v údajích, které byly získány od konzultanta, s tendencemi u týchž údajů, které ke stejnému tématu zveřejnily jiné výzkumné společnosti, Společné výzkumné středisko Komise a Evropská asociace fotovoltaického průmyslu (dále jen „EPIA“), pokud byly k dispozici. Po provedení křížové kontroly nebyly zaznamenány významné rozdíly, jelikož tendence u ukazatelů, pro něž byla provedena křížová kontrola, byly podobné. Prozatímní zjištění proto nebyla založena výhradně na údajích, které poskytl konzultant, nýbrž rovněž na vlastní analýze Komise a posouzení těchto údajů. Jak bylo uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se v prostorách konzultanta uskutečnila inspekce na místě. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta s cílem ověřit spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě byla provedena v návaznosti na křížovou kontrolu údajů ze strany Komise a za účelem získání další jistoty, pokud jde o spolehlivost a kvalitu údajů a související metodiky.
Inspekce na místě se považovala za vhodnou s ohledem na uplatnění zásady řádné správy, ačkoli údaje neposkytla zúčastněná strana, nýbrž konzultant. Komise se proto ujistila o spolehlivosti údajů, které konzultant poskytl.
(138)
Jedna strana tvrdila, že metodika porovnání, kterou Komise použila, nebyla vysvětlena dostatečně podrobně, a požádala, aby byly zveřejněny jiné zdroje použité při porovnání. Tato strana rovněž tvrdila, že použitá metodika byla každopádně neplatná, jelikož byly porovnány pouze tendence u různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(139)
Co se týká jiných zdrojů, které byly použity k porovnání údajů poskytnutých konzultantem, těmito zdroji byly zprávy zveřejněné Společným výzkumným střediskem a EPIA, které se týkaly stejného tématu. Pokud jde o srovnání údajů s jinými zdroji, podotýká se, že byly prokázány nejen podobné tendence, nýbrž rovněž podobný rozsah. Vyvozuje se proto závěr, že použitá metodika je vhodná, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(140)
Co se týká odborných znalostí konzultanta, podotýká se, že jeho hlavní činností je sběr údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vývoj aktuální databáze společností, které působí na fotovoltaickém trhu. Tyto údaje jsou zveřejňovány ve specializovaných fotovoltaických časopisech a rovněž používány jednotlivými společnostmi, pro které konzultant provádí zvláštní výzkum. Databáze vyvinutá společností Europressedienst je pravidelně aktualizována a znovu zveřejňována. Konzultant má několikaleté zkušenosti s tímto odvětvím. Metodikou konzultanta je konkrétně sběr, křížová kontrola a agregace informací s využitím různých zdrojů, které jsou dostupné na trhu. Za tímto účelem shromažďuje konzultant údaje prostřednictvím standardních dotazníků, které jsou zasílány společnostem uvedeným v databázi, nebo telefonicky, především v případě výrobců v Unii, či během specializovaných veletrhů, zejména pokud jde o výrobce ve třetích zemích. Pokud nelze informace získat prostřednictvím zmíněných kanálů, ověřuje společnost Europressedienst finanční zprávy společností v odvětví fotovoltaiky nebo volně spolupracuje s jinými výzkumnými instituty za účelem získání údajů nebo křížové kontroly údajů. Bylo ověřeno a potvrzeno, že konzultant používá tyto zdroje při své každodenní činnosti. Na základě výše uvedených skutečností se považovalo za vhodné využít služeb společnosti Europressedienst v tomto šetření, a tvrzení stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(141)
Co se týká osvědčených postupů pro předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba uvést následující poznámky. Především se jedná o dokument, který nemůže Komisi zavazovat, jelikož nebyl přijat kolegiem, nýbrž zveřejněn příslušným útvarem za účelem vydání doporučení stranám, pokud jde o předkládání hospodářských důkazů. Za druhé, osvědčené postupy se týkají předkládání ekonomické analýzy a údajů, které se používají v některých šetřeních v oblasti hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a ve věcech spojování podniků. Použitelná pravidla, důkazní požadavky a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech v oblasti hospodářské soutěže nelze porovnat s šetřením týkajícím se ochrany obchodu, pro něž platí zcela jiný soubor pravidel.
(142)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila řada stran metodiku, kterou konzultant použil, a tyto strany tvrdily, že neodpovídá uznávaným vědeckým normám. Jak však bylo uvedeno ve 137. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena a výsledné údaje byly porovnány a ověřeny a na základě toho se usuzovalo, že jsou v souladu s jinými zveřejněnými údaji, a jsou tudíž přiměřeně spolehlivé. Konkrétní záležitosti, které uvedly zúčastněné strany, především AFASE, byly objasněny a zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(143)
CCCME tvrdila, že nebyla objasněna metodika agregace údajů. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož příslušné informace byly všem zúčastněným stranám zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(144)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně volby konzultanta ze strany Komise a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti se uvádělo, že údaje konzultanta lze objednat a pořídit ad hoc s cílem vyhovět konkrétně stanoveným požadavkům potenciálních klientů, a nemusí být proto objektivní. CCCME mimoto zpochybnila skutečnost, že údaje shromážděné konzultantem lze považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož se tyto údaje do značné míry zakládaly na předpokladech a odhadech. Uvádělo se rovněž, že poskytnuté údaje nejsou ve spise dostatečně doloženy důkazy a že nejsou přesvědčivé, objektivní a ověřitelné.
(145)
S ohledem na tato tvrzení se odkazuje na 136. a 137. bod odůvodnění výše, v nichž byly poskytnuty doplňkové informace ohledně výběru konzultanta. Mimoto se podotýká, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v té době a zcela v souladu s finančním nařízením Komise, které se vztahuje na řízení. Připomíná se rovněž, že velký význam měla schopnost konzultanta poskytnout včas veškeré potřebné údaje, jelikož Komise je vázána zákonnými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci probíhajícího šetření.
(146)
Co se týká kvality poskytnutých údajů a toho, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, metodika konzultanta týkající se sběru údajů byla ověřena a usuzovalo se, že je uspokojivé kvality. Jak bylo uvedeno v témže bodě odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že jsou přiměřeně přesné. Taktéž se podotýká, že konzultant má databázi, která je pravidelně aktualizována, a to nezávisle na potřebách a požadavcích klientů. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým klientům, a proto tvrzení, že údaje nejsou objektivní, bylo nutno zamítnout.
(147)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, s nimiž konzultant spolupracoval při sestavování poskytnutých makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika, kterou konzultant použil, naznačuje nepřesné výsledky. Řada zúčastněných stran požádala o další informace týkající se metodiky, kterou konzultant použil, jako jsou průměrné míry odpovědí v rámci dotazníků/pohovorů, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím jednotlivých kanálů, to, jak byly tyto údaje ověřeny, odhady/předpoklady použité k vytvoření údajů, počet společností, pro něž byly provedeny odhady, a alespoň rozmezí počtu zaměstnanců konzultanta.
(148)
S ohledem na tato tvrzení se uvádí, že po uložení prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje, které konzultant použil při agregaci údajů, a po poskytnutí prozatímních informací se zabývala konkrétními dotazy zúčastněných stran v tomto ohledu. Má se za to, že další žádosti o informace podané dotčenými zúčastněnými stranami po poskytnutí konečných informací pokrývají informace, které byly zpřístupněny po uložení prozatímního cla, nakolik to umožňovala omezení související s ochranou důvěrných údajů. Mimoto se zdůrazňuje, že Komise ověřila na místě způsob, jakým konzultant údaje shromáždil a agregoval, a příslušné předpoklady, na nichž byla agregace údajů založena. Výsledky ověření byly uspokojivé a Komise se ujistila o přiměřenosti základních předpokladů a kvalitě údajů, které konzultant poskytl. Strany navíc údaje jako takové nezpochybnily.
(149)
Po poskytnutí konečných informací požádala jiná strana o vysvětlení ohledně počtu výrobců v Unii, které vzal konzultant v úvahu při sběru údajů, a případném překrývání mezi nimi a přibližně 215 výrobci v Unii, kteří byli Komisi známi. V tomto ohledu se objasňuje, že výrobci v Unii, které konzultant vzal v úvahu, jsou do značné míry stejní jako výrobci, o nichž bylo známo, že v tomto šetření představují výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno výše ve 133. bodě odůvodnění.
(150)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že Komise provedla analýzu újmy nekonzistentně, jelikož byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco výpočty újmy a dumpingu byly stanoveny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V této souvislosti se uvádí, že ačkoli byly ukazatele uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry vyvozené ohledně každého ukazatele se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto byla dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy stanovena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(151)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů v období šetření byl založen nesprávně na prostém průměru za roky 2011 a 2012, jelikož tato metodika není objektivní a nevede k výsledkům, které odrážejí skutečnost během období šetření. Objasňuje se, že prostý průměr údajů se použil pouze v případě, jestliže v dotčených obdobích existovaly podobné tendence. Pokud se tendence lišily, byla metodika odpovídajícím způsobem upravena, aby se zohlednila tržní realita. Dotčená strana blíže neuvedla, nakolik výsledky použité metodiky neodrážejí tržní realitu. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(152)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzují zjištění uvedená v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Určení příslušného trhu Unie
(153)
Řada stran uvedla, že újmu je nutno posoudit zvlášť pro výrobu určenou k využití pro vlastní spotřebu a pro volný trh. Jedna strana tvrdila, že by údaje týkající se článků určených k využití pro vlastní spotřebu měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nejsou dumpingovým dovozem ovlivněny.
(154)
Jak je uvedeno ve 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie, tj. včetně využití pro vlastní spotřebu, jelikož výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotčené země.
(155)
Šetřením bylo tudíž prokázáno, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet dumpingové výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků s náklady vyššími než dovozní cena v důsledku cenového tlaku vyvíjeného dumpingovým dovozem. Šetření rovněž odhalilo, že výroba určená pro volný trh a k využití pro vlastní spotřebu vykazuje podobné tendence, pokud jde o ceny, což taktéž prokázalo, že je ve stejné míře ovlivněna dotčeným dovozem.
(156)
Po poskytnutí konečných informací řada stran zopakovala, že Komise neposkytla přiměřenou a odůvodněnou analýzu závislého trhu, nebo se dotázala, proč nebyla provedena zvláštní analýza. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Mimoto se uvádělo, že 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je vyvozen závěr, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny, je v rozporu se závěry uvedenými výše ve 155. bodě odůvodnění, a to že volný trh a závislý trh vykazují podobné cenové trendy.
(157)
Za prvé se podotýká, že 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení objasňuje důvody, proč se považovalo za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) s odkazem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu se připomíná, že (jak je uvedeno v témže bodě odůvodnění) šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z ČLR, což dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebylo vysvětleno, proč nebyla provedena zvláštní analýza, je proto třeba zamítnout. Z tohoto závěru obdobně vyplývá, že bylo třeba zamítnout taktéž provedení takovéto zvláštní analýzy pro závislý trh.
(158)
Za druhé, ačkoli se na základě výše uvedených skutečností význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní potřebu nepovažoval za důležitý prvek, podotýká se, že výroba článků v Unii, která je určena k využití pro vlastní spotřebu, představovala v období šetření přibližně polovinu celkové výroby. Objasňuje se, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, není nutně v rozporu s tím, že obě ceny sledovaly stejné tendence, jelikož mohou být na různých úrovních nebo může dojít ve větší či menší míře k cenovým pohybům, a tudíž poskytují jiný obraz. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení týkající se závislého trhu zamítnuta.
(159)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly zjištění týkající se určení příslušného trhu Unie zpochybnit. Z těchto důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta a potvrzují se zjištění uvedená ve 102. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(160)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje týkající se spotřeby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům v 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(161)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba v Unii neměla být zjištěna pouhým sečtením dostupných kapacit pro výrobu modulů v Unii a že by od této hodnoty měla být odečtena spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož spotřeba modulů byla zjištěna na základě nově vybudovaných kapacit v Unii. To představuje běžnou praxi při zjišťování spotřeby modulů. V případě článků byla spotřeba zjištěna na základě výroby modulů v Unii.
(162)
Jiná strana tvrdila, že metodika, kterou popsal konzultant, připouští potíže při zjišťování spolehlivých údajů o spotřebě. Uvádělo se rovněž, že údaje výrobního odvětví Unie týkající se dovozu a vývozu byly založeny na neověřitelných odhadech nebo neúplných údajích, a že porovnání, které provedla Komise, nepostačovalo k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že tyto údaje jsou skutečně spolehlivé a přesné.
(163)
Jak bylo již zmíněno výše ve 136. a 137. bodě odůvodnění, Komise ověřila kvalitu údajů a metodiky použité k jejich sběru během inspekce na místě, na jejímž základě se usuzovalo, že použité metodiky jsou vhodné a výsledky přesné a přiměřené spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(164)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 107. až 109. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz z dotčené země
4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům ve 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(166)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkové hodnoty dovozu z ČLR a tvrdila, že byla založena na transakcích, které se uskutečnily na úrovni ceny CIF před proclením, a je proto sporné, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. S ohledem na toto tvrzení se objasňuje, že celková hodnota dovozu z ČLR, jak ji uvedl konzultant, nebyla použita v prozatímních a konečných zjištěních, a že objemy dovozu a jeho ceny byly stanoveny během šetření, jak je uvedeno ve 110. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož dotyčná zúčastněná strana metodiku použitou ke stanovení dovozních cen jako takovou nezpochybnila, odkazuje se na příslušná zjištění ve 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a níže ve 168. až 176. bodě odůvodnění. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(167)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně dovozu dotčeného výrobku z ČLR nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 110. až 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(168)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že dovozní ceny měly být zjištěny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie. Údaje, které tento dovozce poskytl během šetření, však představovaly pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nebylo možno vyvodit žádné smysluplné závěry, co se týká průměrné ceny veškerého dovozu z ČLR za celé posuzované období, které zahrnovalo několik let. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(169)
Jiná strana tvrdila, že nebyla vysvětlena metodika použitá ke stanovení cen, zejména to, jak byly spojeny a srovnány údaje z různých zdrojů. Mimoto bylo uvedeno, že by náklady na dovoz měly vycházet z ověřených informací získaných během šetření, a nikoli z odhadů.
(170)
Usuzuje se, že metodika, která byla zúčastněným stranám zpřístupněna, je dostatečně úplná, aby mohly pochopit, jak byly údaje zjištěny. Co se týká nákladů na „dovoz“, objasňuje se, že byla provedena úprava o spotové ceny s cílem dospět k cenám CIF. Provedený odhad byl potvrzen údaji shromážděnými během šetření.
(171)
Po poskytnutí prozatímních informací požádalo několik zúčastněných stran o více údajů o výpočtech cenového podbízení, než bylo uvedeno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokud to umožňovala citlivá povaha těchto údajů a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita, byly doplňkové informace poskytnuty na dvoustranném základě.
(172)
V souladu s rozhodnutím o vyloučení destiček z definice výrobku (viz výše 28. až 32. bod odůvodnění) byly tyto výrobky vyloučeny rovněž z výpočtu cenového podbízení. Byly provedeny taktéž určité opravy cen CIF, které poskytly zúčastněné strany. Jelikož byl vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění revidován, byly použity průměrné náklady po dovozu u nového vzorku dovozců, pokud byly údaje dostupné a úplné.
(173)
Revidované srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 19,8 %-32,1 % u modulů, 4 %-28,5 % u článků a 8 %-29 % u dotčeného výrobku celkově.
(174)
Je třeba podotknout, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku bylo v případě článků zjištěno negativní cenové podbízení. Vyvážené množství však nebylo významné, a nemohlo být tudíž považováno za reprezentativní.
(175)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku zpochybnil zdroj pro úpravu v případě přeměny monokrystalických článků na polykrystalické články, aniž by však toto tvrzení odůvodnil. Nebyly poskytnuty žádné nové informace nebo důkazy, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(176)
Jelikož s ohledem na ceny dovozu z ČLR a výpočty cenového podbízení nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1. Obecně
(177)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tyto strany tvrdily, že se tendence zjištěné u řady těchto ukazatelů liší od tendencí u týchž ukazatelů, které byly zjištěny u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poukazovalo se zejména na výrobu v Unii, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost.
(178)
Jak je uvedeno ve 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, makroekonomické ukazatele byly zjištěny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. Pokud jsou stejné údaje sestaveny pro jednotlivé výrobce v Unii nebo pro skupinu výrobců v Unii (tj. výrobce v Unii zařazené do vzorku), nejsou tendence nutně totožné, jelikož se při tomto srovnání nebere v úvahu například váha každé posuzované společnosti. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a pro výrobce v Unii zařazené do vzorku nejsou proto nutně smysluplné a neumožňují vyvodit závěr, že jeden či druhý soubor údajů není spolehlivý. Při porovnání tendencí u makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie s týmiž konsolidovanými ukazateli pro výrobce v Unii zařazené do vzorku lze u řady ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje, zaměstnanost a produktivita výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření, zaznamenat rozdíly v tendencích. U všech těchto ukazatelů vykazovali výrobci v Unii zařazení do vzorku lepší výsledky než celé výrobní odvětví Unie. Důvodem je skutečnost, že v období šetření mnoho výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, výrobu ukončilo nebo se dostalo do platební neschopnosti, což mělo tudíž negativní dopad na makroekonomický ukazatel vypočítaný na úrovni Unie. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(179)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že závěr ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy, se zakládal na údajích, které poskytl konzultant. V této souvislosti se objasňuje, že na straně jedné makroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od konzultanta, které byly pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji. Na straně druhé mikroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které Komise ověřila na místě. Je třeba rovněž uvést, že rozhodující faktory pro stanovení újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jako je úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrná prodejní cena v Unii a rovněž výpočty cenového podbízení, se zakládaly na údajích získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, které byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(180)
Jelikož s ohledem na obecnou metodiku posuzování hospodářské situace výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Makroekonomické ukazatele
5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(181)
AFASE uvedla, že stanovený objem výroby modulů, který byl uveden ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a výrobní kapacita výrobního odvětví Unie zjištěná pro moduly a články v témže bodě odůvodnění, jsou nadhodnocené, a poskytla údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF), které udávaly nižší objemy.
(182)
Objem výroby uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházel z informací týkajících se kotovaných i nekotovaných společností. Vývoj výroby v Unii uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je v souladu s vývojem spotřeby v Unii uvedeným ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Naopak údaje, které ohledně objemů výroby poskytla AFASE, vykazovaly rozdílné tendence oproti spotřebě v Unii uvedené ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a statistickým údajům o spotřebě v Unii, které zveřejnila EPIA.
(183)
Co se týká výrobní kapacity, při šetření bylo odhaleno, že zjištění uvedená ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovala výrobní kapacity společností, které v období šetření podaly návrh na zahájení insolvenčního řízení nebo ukončily výrobu, přičemž své výrobní závody a stroje neprodaly, a mohly tudíž výrobu velmi rychle obnovit. Jak je uvedeno ve 182. bodě odůvodnění, číselné údaje ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovaly rovněž údaje od nekotovaných společností.
(184)
Jak je zmíněno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které poskytl nezávislý konzultant, byly ověřeny a bylo shledáno, že jsou přiměřeně přesné. Na základě výše uvedených skutečností se neusuzovalo, že údaje poskytnuté AFASE, které vycházely z jiných dostupných zdrojů, jsou nutně v rozporu s prozatímními zjištěními.
(185)
Přijetí údajů, které poskytla AFASE, by každopádně nemělo dopad na celkové zjištění, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, jelikož negativní trend těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(186)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být zjištěny pouze na základě údajů výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jelikož se však jedná o makroekonomické ukazatele, musí být stanoveny na úrovni všech výrobců v Unii, aby poskytovaly smysluplnou a úplnou představu o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(187)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala, aby Komise objasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana Komisi požádala, aby blíže vysvětlila srovnání různých dostupných údajů týkajících se celkové výrobní kapacity v Unii. Jiná strana navrhla, aby byly údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož to by poskytlo spolehlivější výsledek. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně dostupné údaje nejsou přesné kvůli důvěrné povaze těchto údajů a že kterékoli výzkumné středisko nebo konzultant musí svou analýzu založit na řadě odhadů a předpokladů.
(188)
Objasňuje se, že roční výroba v Unii byla vypočítána na základě údajů, které konzultantovi nahlásili výrobci v Unii. Pokud nebylo možné získat pro konkrétní rok údaje o roční výrobě určitého výrobce v Unii, byla tato odhadnuta použitím míry využití kapacity v předchozím roce na novou výrobní kapacitu v daném roce. Orgány rovněž porovnaly údaje, které získal konzultant, s údaji uvedenými v odpovědích výrobního odvětví Unie na dotazníky ke stanovení reprezentativnosti před zahájením řízení. Oboje údaje byly podobné.
(189)
Co se týká žádosti o bližší vysvětlení srovnání různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, podotýká se, že tyto informace již byly poskytnuty ve spise, který byl zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(190)
Výroba v Unii a výrobní kapacita představují makroekonomické ukazatele, a musí být proto stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, nikoli na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(191)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o výrobě (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dospět ke spolehlivým výsledkům, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku nelze proto považovat za přiměřenou. To údajně potvrzuje skutečnost, že ačkoli konzultant využil mnohem vyšší počet výrobců v Unii, než je počet, který Komise vzala v úvahu při zkoumání reprezentativnosti v počáteční fázi, celkový objem výroby zjištěný konzultantem je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisí pro účely přezkumu reprezentativnosti. Tato strana dále tvrdila, že informace týkající se tohoto ukazatele újmy nelze proto považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(192)
Za prvé se objasňuje, že počet výrobců, které vzal v úvahu na straně jedné konzultant a na straně druhé Komise, byl velkou měrou stejný, a tvrzení, že výsledky nejsou konzistentní, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje shromážděné konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o výrobě, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(193)
Jelikož s ohledem na výrobu, výrobní kapacitu a využití kapacity nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 124. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu s moduly činil v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v posuzovaném období nelze považovat za újmu.
(195)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v posuzovaném období je třeba posoudit na základě nárůstu spotřeby modulů v Unii o více než 200 % v témže období. Výrobní odvětví Unie nemohlo těžit z vyšší spotřeby; naopak, ani v situaci rostoucí spotřeby se mu nepodařilo zvýšit odpovídajícím způsobem objem prodeje a zaznamenalo úbytek podílu na trhu. Toto tvrzení je proto třeba zamítnout.
(196)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o prodeji (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožnila vyvodit spolehlivé výsledky, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Obdobně nelze tyto údaje považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které shromáždil konzultant, byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o prodeji, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(197)
Jelikož s ohledem na objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(198)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že metodika použitá ke zjištění celkové zaměstnanosti v Unii v posuzovaném období nebyla správná. Tato strana tvrdila, že pokud nebyly pro určitého výrobce v Unii k dispozici údaje o míře zaměstnanosti, byla místo toho vzata v úvahu průměrná zaměstnanost u těch výrobců v Unii, pro něž byly tyto údaje dostupné. To bylo třeba zamítnout, jelikož metodika použitá ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná, tj. v případě, že pro určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici údaje o zaměstnanosti, byl tento údaj odhadnut na základě údajů téže společnosti z předchozího roku nebo předchozích let. Jak je uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, tato metodika byla ověřena a shledána jako přiměřená. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(199)
Jelikož s ohledem na zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie a jeho produktivitu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 132. až 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(200)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 135. a 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Mikroekonomické ukazatele
5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(201)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana uvedla, že se ve stejné míře snižovaly i průměrné náklady výrobního odvětví Unie, a proto je pokles ceny přirozený. Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, při šetření bylo zjištěno, že se prodejní cena výrobního odvětví Unie snížila více než průměrné výrobní náklady, a tento pokles nákladů se proto nepromítl do ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se proto, že snížení prodejní ceny výrobního odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(202)
Jiná strana zpochybnila závěr uvedený ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že o tom musí rozhodnout tržní síly. Stejná strana vznesla námitky rovněž proti závěru uvedenému v témže bodě odůvodnění, a to že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů kvůli tlaku dumpingového dovozu na ceny. V této souvislosti orgány podotýkají toto: „neudržitelná úroveň“ poukazuje na skutečnost, že výrobní odvětví Unie prodávalo se ztrátou, a nemohlo proto z dlouhodobého hlediska přežít. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je proto pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tvrzení „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“ odkazuje na skutečnost, že náklady klesaly pomaleji než ceny. Obě tato tvrzení jsou ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení doložena důkazy. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(203)
Jelikož s ohledem na průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Náklady práce
(204)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistovala v posuzovaném období žádná inflace, a celkové zvýšení nákladů práce proto nemohlo být způsobeno tímto činitelem.
(205)
V rozporu s tím, co tvrdila dotčená strana, šetření odhalilo, že v posuzovaném období došlo k inflaci a že růst nákladů práce omezený na moduly lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(206)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma byla výrobnímu odvětví Unie způsobena růstem nákladů práce a současným snižováním produktivity. Za prvé je však třeba uvést, že náklady práce byly v případě článků stálé, zatímco produktivita vzrostla u článků i modulů. Zvýšení nákladů u modulů lze proto vysvětlit vyšší produktivitou. Šetření mimoto ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento argument proto bylo nutno zamítnout.
(207)
Na tomto základě se potvrzují zjištění uvedená ve 139. a 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3. Zásoby
(208)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zvýšení stavu zásob v posuzovaném období jako procentního podílu celkové výroby není významné, a nelze ho proto pokládat za důkaz újmy. Tato strana dále tvrdila, že uvedení hodnot týkajících se stavu zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je zavádějící, jelikož zásoby jsou na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie vyjádřeny v kW místo v MW.
(209)
V tomto ohledu se připomíná, že se 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení změní a měl by znít „… Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma“. Výskyt administrativní chyby je zřejmý z předchozí věty, v níž se vyvozuje závěr, že výrobci v Unii měli tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek.
(210)
Skutečnost, zda jsou zásoby vyjádřeny v kW nebo v MW, se při zjišťování, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, nepovažovala za důležitou.
(211)
Po poskytnutí konečných informací několik stran uvedlo, že by zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze deseti výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Objasňuje se, že se zásoby považují za mikroekonomický ukazatel, a měly by být proto stanoveny na základě informací získaných pro jednotlivé společnosti, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii, který se považoval za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(212)
Jelikož s ohledem na zásoby nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 141. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(213)
Na základě připomínky jedné zúčastněné strany se objasňuje, že tvrzení, že vývoj peněžního toku sledoval mezi rokem 2009 a obdobím šetření „narůstající negativní trend“, které je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebylo správné, jelikož peněžní tok u modulů se sice mezi rokem 2009 a 2010 snížil, v roce 2011 však rostl a poté se v období šetření opět snížil.
(214)
Tatáž strana tvrdila, že údaje o investicích uvedené ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou příliš nízké v porovnání s výrobní kapacitou výrobního odvětví Unie, která byla uvedena ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. K doložení tohoto tvrzení tato strana uvedla, že ví o investicích, které uskutečnil jeden výrobce v Unii s cílem zvýšit kapacitu a jejichž náklady byly mnohem vyšší. Dotčená strana vyvodila závěr, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie musí být proto nadhodnocena. Podotýká se, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, zejména co se týká investic, které uskutečnil dotyčný výrobce v Unii. Údaje o investicích uvedené v prozatímním nařízení naopak vycházely ze skutečných a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba uvést, že toto tvrzení bylo založeno rovněž na srovnání celkových investic výrobců v Unii zařazených do vzorku s celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze považovat za vhodný základ pro srovnání, jelikož nebyly vzaty v úvahu veškeré investice celého výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto bylo třeba zamítnout.
(215)
Jelikož s ohledem na ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 144. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Závěry
(216)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzují závěry ve 153. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(217)
Po poskytnutí prozatímních informací řada zúčastněných stran uvedla, že v rámci provedené analýzy příčinných souvislostí nebyly škodlivé účinky dumpingového dovozu vyčísleny, odděleny a rozlišeny od účinků jiných známých činitelů, které současně působily újmu výrobnímu odvětví Unie. Mimoto bylo uvedeno, že Komise neprovedla společnou analýzu všech těchto jiných známých činitelů.
(218)
V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že Komise v souladu s ustálenou praxí nejprve ověřila, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a za druhé zkoumala, zda jiné známé činitele narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem. V rámci této analýzy byly účinky jiných známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzeny, rozlišeny a odděleny od škodlivých účinků dumpingového dovozu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z těchto činitelů neměl na situaci výrobního odvětví významný dopad (pokud vůbec nějaký), který by mohl změnit skutečnost, že posuzovanou podstatnou újmu je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů bylo tvrzení zamítnuto.
(219)
Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran výše uvedená tvrzení zopakovala. V tomto ohledu se uvádělo, že Komise měla prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení jednoznačně uvést, že újma způsobená jinými činiteli než dumpingovým dovozem není přičítána tomuto dovozu.
(220)
V tomto šetření byl po přezkoumání všech skutečností vyvozen závěr, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil samotný dumpingový dovoz. V tomto ohledu se uvádí, že vyčíslení účinků jiných známých činitelů nebylo možné, a proto bylo provedeno kvalitativní hodnocení, jak je uvedeno ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil dumpingový dovoz. Usuzovalo se, že účinky jiných činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení není uložena žádná povinnost, pokud jde o formu analýzy přičtení a nepřičtení újmy, kterou je nutno provést. Podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení je naopak nutno tuto analýzu provést tak, aby bylo možno oddělit a rozlišit škodlivé účinky dumpingového dovozu od škodlivých účinků způsobených jinými činiteli. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že všechny jiné známé činitele, které mohly přispět ke způsobené újmě, a to společně nebo samostatně, narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedené analýze bylo potvrzeno, že jiné známé činitele nebyly takové, aby mohly změnit zjištění, že podstatnou újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů byla výše uvedená tvrzení zamítnuta.
(221)
Po poskytnutí prozatímních informací vznesly některé zúčastněné strany námitky proti zjištění uvedenému ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto strany zopakovaly, že podmínky na trhu výrobku, který je předmětem šetření, jsou v jednotlivých členských státech různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Tyto strany mimoto uvedly, že mezi členskými státy existují rozdíly, pokud jde o vnitrostátní režimy podpory, míru slunečního záření a cenu elektrické energie (včetně regulačních poplatků), a že na každém trhu existují různé tržní segmenty (zařízení pro obytné budovy s výkonem nižším než 40 kW, komerční a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a zařízení pro veřejné služby s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). Tato strana tvrdila, že vzhledem k těmto skutečnostem by měla být analýza příčinných souvislostí provedena odděleně pro každý členský stát na straně jedné a pro segment velkých zařízení a pro segment zařízení pro obytné budovy na straně druhé.
(222)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni jednotlivých členských států, aniž by však v této souvislosti předložily další tvrzení nebo nové důkazy.
(223)
Šetření prokázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze proto usuzovat, že pro výrobek, který je předmětem šetření, skutečně existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v jednotlivých členských státech nebo regionech soustředili své činnosti na tento zvláštní trh nebo že by se dumpingový dovoz soustředil v jednom členském státě nebo regionu. Žádná ze zúčastněných stran mimoto neuvedla, že dumping a újmu je třeba analyzovat na úrovni jednotlivých členských států, což by však bylo předpokladem pro provedení analýzy příčinných souvislostí pro každý stát zvlášť. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že by toto představovalo vhodný přístup, zejména vzhledem ke skutečnosti, že v celé Unii existují podobné ceny posuzovaného výrobku na úrovni Unie. Mimoto se podotýká, že se míra slunečního záření může lišit i v jednotlivých regionech v témže členském státě, jižní Francie má například větší míru slunečního záření než severní Francie, nebo jednotlivé regiony jednoho členského státu mohou mít rozdílné režimy podpory (např. Belgie), a že se tudíž dopad těchto činitelů na poptávku může lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu. Rozdíly v právních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdíly v podmínkách, jako je míra slunečního záření, však nemohou odůvodnit samostatnou analýzu příčinných souvislostí, a tudíž samostatnou analýzu újmy a dumpingu. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(224)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že ačkoli jsou jiné činitele důležité, při stanovení poptávky jsou hlavním faktorem vnitrostátní režimy podpory. Tatáž strana zpochybnila rovněž to, že v některých oblastech již bylo dosaženo cenové parity, a tvrdila, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny klesly. Tato strana dále uvedla, že přinejmenším v určitých členských státech neumožňují regulační, hospodářské a technické podmínky zapojení do elektrické sítě, a že v případě těchto členských států není proto podstatné, zda bylo dosaženo cenové parity. Tato strana však k doložení výše uvedených tvrzení neposkytla žádné důkazy. Výše uvedená tvrzení každopádně potvrzují, že se situace s ohledem na vnitrostátní režimy podpory i cenovou paritu může mezi jednotlivými členskými státy do jisté míry lišit. Žádné z poskytnutých informací však nebyly takové, aby prokazovaly, že je odůvodněná analýza, která je provedena odděleně pro každý členský stát.
(225)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrzení zopakovala a poskytla určité informace, které údajně prokazují rozdílné podmínky na trhu v jednotlivých členských státech a segmentech. Poskytnuté informace však nebylo možno pokládat za přesvědčivé, jelikož sestávaly z powerpointové prezentace bez jakýchkoli podpůrných důkazů, a tudíž neprokazovaly, že je odůvodněná analýza zvlášť pro každý členský stát. Tvrzení této strany bylo proto zamítnuto.
(226)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že by analýza příčinných souvislostí provedená odděleně pro jednotlivé členské státy a/nebo regiony a segmenty neodpovídala tržní realitě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(227)
Čínská vláda tvrdila, že Komise provedla analýzu příčinných souvislostí nekonzistentně, jelikož analýza újmy byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí mezi typy výrobků nerozlišovala. V této souvislosti se podotýká, že ačkoli byly ukazatele újmy uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry, k nimž se dospělo u každého ukazatele, se týkají celého výrobku, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(228)
Jedna zúčastněná strana pochybovala, zda existuje dostatečná souvislost mezi dumpingovým dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Uvádělo se, že to dokládá na straně jedné skutečnost, že mezi roky 2009 a 2010 významně vzrostlo ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků (ze ztráty na zisk ve výši 12 %), zatímco v témže období byla cena čínského dovozu o 36 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie a podíl tohoto dovozu na trhu se zdvojnásobil. Na straně druhé se podíl čínského dovozu na trhu mezi roky 2010 a 2011 zvýšil pouze o 6 procentních bodů, ačkoli spotřeba v témže období vzrostla mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie přesto zaznamenalo úbytek ve výši 36 %. Tato strana rovněž tvrdila, že v období šetření se dovoz článků z jiné třetí země uskutečnil na stejné cenové úrovni jako v případě čínského dovozu, získal však větší podíl na trhu, který odpovídá úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(229)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu u všech typů výrobků během posuzovaného období neustále rostl (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Dumpingový dovoz z ČLR vzrostl o více než 300 % u modulů a o 482 % u článků. Současně docházelo ke značnému a neustálému snižování čínských dovozních cen (v posuzovaném období 64 % u modulů a 42 % u článků) a v období šetření byly tyto ceny podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně přišlo v posuzovaném období o podíl na trhu a (jak je popsáno ve 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) všechny hlavní ukazatele újmy vykazovaly klesající vývoj. Potvrzuje se proto, že existuje jednoznačná časová souvislost mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(230)
Jak je uvedeno ve 161. a 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobků zvlášť. Analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie provedená odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede k smysluplným výsledkům, jelikož existenci dumpingu a podstatné újmy, jakož i příčinnou souvislost mezi nimi není třeba zjistit pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje v celém posuzovaném období.
(231)
Uvádí se rovněž, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů zmíněných v čl. 3 odst. 5 základního nařízení, který by měl být ověřen při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v určitém roce ziskové, nutně neznamená, že mu nebyla způsobena podstatná újma. Ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí mimoto přesně odpovídat nárůstu podílu dumpingového dovozu na trhu, aby byla zjištěna příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem. Jiné činitele (např. dovoz z jiných třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, byly přezkoumány a posouzeny zvlášť ve 164. až 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(232)
Časová shoda mezi rostoucím dumpingovým dovozem ve značném množství, jehož ceny byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a stále nejistější situací výrobního odvětví Unie je v daném případě jasným ukazatelem příčinné souvislosti, jak je uvedeno ve 161. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení týkající se nedostatečné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(233)
Po poskytnutí konečných informací stejná zúčastněná strana i nadále zpochybňovala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla analyzována konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž za celé posuzované období.
(234)
V této souvislosti je třeba uvést, že ohledně příčinné souvislosti nelze vyvodit platné závěry vyčleněním jednoho konkrétního roku z posuzovaného období a přitom současně nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislost s vývojem dumpingového dovozu. Tato analýza může vést pouze k částečné představě a nelze z ní vyvodit spolehlivé závěry. Míra ziskovosti, která ovlivnila rovněž jiné finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, byla vysoká kvůli obzvláště velkému skoku ve spotřebě v Unii, který byl způsoben velmi štědrými režimy podpory, což výrobnímu odvětví Unie umožnilo dosáhnout v témže roce největšího zlepšení prodeje, jež však bylo pouze dočasné a každopádně nebylo u tohoto typu výrobního odvětví udržitelné. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(235)
Jelikož s ohledem na účinek dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(236)
Řada zúčastněných stran podala po poskytnutí prozatímních informací připomínky k zjištěním, která se týkala dovozu z jiných třetích zemí, a zopakovala je i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany však nepředložily žádné nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná prozatímní zjištění.
(237)
Tyto strany vyzdvihovaly zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní objem dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje pouze velmi malý podíl (méně než 5 %) v porovnání s celkovou spotřebou v Unii (21 559 MW) a dovozem z ČLR (15 005 MW). Dovoz z Tchaj-wanu proto přispěl pouze okrajově (pokud vůbec) k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a nenarušuje příčinnou souvislost.
(238)
Jelikož s ohledem na dovoz z jiných třetích zemí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 164. až 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Vývoj spotřeby v Unii
(239)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neanalyzovala dopad vývoje spotřeby. V této souvislosti se uvádělo, že dovoz z ČLR nepokrývá celý nárůst spotřeby, a že ačkoli v případě modulů přišlo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 o podíl na trhu, v témže období se jeho ziskovost zvýšila. Uvádělo se rovněž, že v roce 2009, kdy měl dovoz článků z ČLR podíl na trhu ve výši pouze 8 %, zaznamenalo výrobní odvětví Unie 8 % ztrátu.
(240)
Jak je uvedeno ve 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření mimoto ukázalo, že kapacita výrobního odvětví Unie byla každopádně mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření proto nemohla mít dopad na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(241)
Jiná zúčastněná strana pochybovala, zda v případě neexistence vnitrostátních režimů podpory bude v Unii i nadále existovat poptávka. Tato strana tvrdila, že mezi poptávkou a režimy podpory existuje souvislost a že bez těchto režimů nebudou projekty v odvětví fotovoltaiky ziskové, a proto zanikne rovněž poptávka po solárních panelech.
(242)
Jak je uvedeno ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, během šetření byly získány určité údaje, že i v případě neexistence režimů podpory v Unii existovala poptávka a že bude existovat i nadále. Tato strana neposkytla žádné důkazy, které by mohly tato zjištění zpochybnit. Jelikož v tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné nové informace, potvrzují se zjištění uvedená ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrzení v tomto ohledu bylo zamítnuto.
(243)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neuspokojovala poptávku v Unii, není důležitá, jelikož se objem prodeje modulů uskutečněný výrobním odvětví Unie snižoval v souladu se spotřebou, a zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Ačkoli se mezi rokem 2011 a obdobím šetření spotřeba v Unii skutečně snížila a objem prodeje modulů vykazoval podobnou klesající tendenci, je třeba toto posoudit ve vztahu k vývoji čínských dumpingových cen, které byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a nutily tudíž výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V této souvislosti se připomíná, že (jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) si dumpingový dovoz z ČLR svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) v době, kdy spotřeba klesala. Současně se významně snížily ceny čínského dovozu a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(244)
Jelikož ohledně vývoje spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 168. a 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(245)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí s vývojem zaručených výkupních cen. Tyto strany tvrdily, že vývoj zaručených výkupních cen vyvíjel silný tlak na snižování cen, a tudíž na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana uvedla, že byl posouzen pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, zatímco měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti několik zúčastněných stran uvedlo, že většina členských států významně snížila ceny již v roce 2010, což vyvíjelo tlak na snižování cen modulů.
(246)
S ohledem na toto tvrzení je třeba uvést, že členské státy snižovaly zaručené výkupní ceny v různé době a různou rychlostí a že vyvození obecné představy pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na okamžik, kdy výše zaručených výkupních cen dosáhly velmi nízkých úrovní, nelze významný pokles cen a ziskovosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlit výhradně nebo převážně snižováním zaručených výkupních cen. Za prvé, podle informací získaných pro Německo a Itálii, které v roce 2011 společně představovaly přibližně 75 % trhu Unie, byl pokles průměrných prodejních cen výraznější než snížení zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé, shromážděné důkazy prokazují, že u některých zemí, jako je Itálie, i v situaci velmi štědrých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie významně snížit své ceny. Během období šetření museli výrobci v Unii prodávat za ceny nižší, než byly jejich výrobní náklady, přičemž hlavní příčinou byla skutečnost, že čínští vyvážející výrobci měli na trhu Unie 80 % podíl, a mohli tudíž ovlivňovat mechanismus stanovování cen.
(247)
Při šetření bylo rovněž zjištěno, že až do roku 2011 vedly vyšší zaručené výkupní ceny společně s klesajícími cenami modulů v Unii k tomu, že investice do solární energie byly pro investory mimořádně přitažlivé a zajišťovaly velmi vysokou návratnost. To mělo za následek vysoký počet investic, a tudíž i vysokou poptávku po solárních panelech. V důsledku rostoucí poptávky významně vzrostla celková výše vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států revidovala stávající režimy zaručených výkupních cen a ceny snížila s cílem zamezit mimo jiné růstu nákladů na elektřinu. To ukazuje, že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak.
(248)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že mezi výše uvedeným 246. bodem odůvodnění, že posouzení poptávky pro celou Unii je obtížné, a 223. bodem odůvodnění, v němž se uvádí, že by analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát zvlášť nevedla k smysluplným výsledkům, existuje rozpor. V této souvislosti se objasňuje, že v hodnocení ve výše uvedeném 246. bodě odůvodnění se odkazuje na potíže při získání celkové představy o vývoji zaručených výkupních cen pro celou Unii, a nikoli o poptávce v Unii, jak tvrdila zúčastněná strana. Z toho tudíž vyplývá, že mezi oběma body odůvodnění neexistuje rozpor, a tvrzení bylo proto zamítnuto.
(249)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v situaci vysokých zaručených výkupních cen se mohla cena modulů významně snížit kvůli technologickému vývoji, úsporám z rozsahu, nižším nákladům a rostoucí celosvětové výrobní kapacitě. S ohledem na toto tvrzení se podotýká, že získané důkazy prokazují, že italští výrobci museli své ceny snížit pod výrobní náklady i v situaci vysokých zaručených výkupních cen. Ačkoli výše uvedené faktory mohou mít skutečně dopad na průměrné náklady, nemohou vysvětlit skutečnost, proč museli výrobci v Unii své ceny snížit pod úroveň výrobních nákladů. Vyvozuje se proto závěr, že ceny do neudržitelné úrovně tlačil především dumpingový dovoz z ČLR, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(250)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že závěr uvedený výše ve 247. bodě odůvodnění, a to že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak, není doložen žádnými důkazy.
(251)
Podotýká se, že závěry vyvozené ve 247. bodě odůvodnění vycházely z informací, které byly k dispozici během šetření, a popsaný scénář se skutečně považoval za přiměřený vzhledem okolnostem na tomto zvláštním trhu. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(252)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zopakovala, že nesouhlasí se závěrem, že tlak na snižování cen výrobců v Unii vyvíjel především dumpingový dovoz, a tvrdila, že výrobce v Unii naopak nutil snižovat ceny pokles zaručených výkupních cen. Tato strana zopakovala, že po snížení zaručených výkupních cen se ceny fotovoltaických systémů snižovaly v souladu s poklesem zaručených výkupních cen, aby náklady pro společnosti připravující projekty nevzrostly, což nakonec vyvíjelo cenový tlak na výrobce v Unii.
(253)
Jelikož k doložení těchto tvrzení nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy, zachovala Komise svou analýzu a závěry uvedené ve 246. a 247. bodě odůvodnění.
(254)
Tatáž strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a poskytla informace prokazující počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informacemi, které tato strana poskytla, byla publikace vlády Spojeného království, která byla založena na týdenních registracích v centrálním registru zaručených výkupních cen ve Spojeném království (Central FIT Register). Podotýká se, že se tyto informace týkaly většinou doby mimo období šetření a vztahovaly se pouze na jeden členský stát, zatímco se toto šetření zaměřovalo na situaci na celém trhu v Unii. Každopádně se nezpochybňuje, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, jelikož ziskovost investic v místech s menší mírou slunečního záření závisí na výši zaručených výkupních cen. Aby se však prokázalo, že výše zaručených výkupních cen, která byla stanovena v období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany prokázat, že by zvýšení cen výrobců v Unii na úroveň, která nezpůsobuje újmu, znamenalo, že výrobci v Unii nejsou schopni prodávat dotčený výrobek, jelikož investice do fotovoltaických systémů by při této výši cen nebyly životaschopné. Žádné takovéto důkazy nebyly předloženy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(255)
Tvrzení, že snižování zaručených výkupních cen narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo proto zamítnuto.
(256)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana zopakovala, že vývoj zaručených výkupních cen způsobil, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížil tak i poptávku po dotčeném výrobku. Jiná strana tvrdila, že zjištění uvedené ve 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že i po nedávném pozastavení režimu zaručených výkupních cen se ve Španělsku nadále uskutečňují investice, nebylo správné.
(257)
Dopadem zaručených výkupních cen na poptávku se zabýval 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové argumenty, bylo výše uvedené tvrzení, že se poptávka snížila kvůli vývoji zaručených výkupních cen, zamítnuto. Co se týká investic ve Španělsku, objasňuje se, že zjištění ve 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházela z informací, které byly získány během šetření a ověřeny při inspekci na místě. Jelikož dotčená strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo důkazy, bylo nutno toto tvrzení zamítnout.
(258)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran uvedlo, že v situaci nízkých zaručených výkupních cen byly investice do fotovoltaických projektů ekonomicky životaschopné pouze tehdy, pokud pro ně byly zajištěny levnější solární panely dovážené z ČLR. Uvádělo se proto, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo snižování zaručených výkupních cen. Jiná strana uvedla, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus stanovování cen modulů.
(259)
Je třeba zmínit, že se náklady na modul, při nichž je projekt ještě ekonomicky životaschopný, mezi jednotlivými členskými státy nebo regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny elektřiny vyráběné z konvenčních zdrojů atd.
(260)
Šetření mimoto ukázalo, že současná zařízení jsou na zaručených výkupních cenách stále méně závislá, jelikož v řadě regionů v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko, bylo u některých typů zařízení pravděpodobně dosaženo cenové parity.
(261)
Z výše uvedených důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(262)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neověřila, zda nemělo výrobní odvětví Unie předjímat, že režimy státní podpory budou náhle ukončeny nebo omezeny. K doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné informace. Je však třeba uvést, že na základě získaných údajů nic nenasvědčuje tomu, že výrobní odvětví Unie nereagovalo přiměřeně na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení režimů podpory). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(263)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly životaschopné pouze v případě nízkých čínských cen. Shromážděné důkazy ve skutečnosti prokazují pouze mírný pokles prodeje výrobního odvětví Unie v období šetření v rozporu s tím, co by se očekávalo v případě, že by fotovoltaické projekty byly životaschopné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie v roce 2011 vzrostl, načež se v období šetření mírně snížil a sledoval stejnou tendenci jako spotřeba. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(264)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zjištění uvedená ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že změny zaručených výkupních cen nenarušují příčinnou souvislost, nemá skutkový ani právní základ a není v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, a jelikož se domnívala, že významný pokles ceny výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze dumpingového čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů, článků a destiček představoval celosvětový jev, a nebyl způsoben tlakem čínského dovozu.
(265)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, odkazuje se na 174., 175. a 182. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na výše uvedený 245. až 263. bod odůvodnění, v nichž Komise vyvodila závěr, že pokles poptávky ani dopad zaručených výkupních cen na ceny Unie nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem, a to bez ohledu na to, zda a v jaké míře mohly být způsobeny snižováním zaručených výkupních cen. Tvrzení, že zjištění Komise nemají skutkový základ, bylo proto zamítnuto. Co se týká tvrzení, že pokles ceny modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 164. až 167. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž byly posouzeny objemy a ceny dovozu do Unie z jiných zemí než ČLR. Ačkoli ceny modulů a článků skutečně vykazují celosvětově klesající tendenci, ceny dumpingového dovozu z ČLR tuto klesající tendenci ještě zhoršily a způsobily ztráty. Na základě výše uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.4. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(266)
Jelikož s ohledem na jiné režimy finanční podpory poskytované výrobnímu odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 184. a 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5. Nadbytečná kapacita
(267)
Jedna zúčastněná strana zopakovala své tvrzení, že příčinou podstatné újmy byla spíše nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově než dovoz z ČLR. V této souvislosti se uvádělo, že výrobní odvětví Unie příliš zvýšilo svou výrobní kapacitu, jak dokládá nízká míra využití kapacity, a proto si případnou újmu způsobilo samo. Údajným dopadem nadbytečné kapacity v Unii a na celém světě se již zabýval 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a jelikož nebyly předloženy žádné nové informace, toto tvrzení bylo nutno zamítnout.
(268)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba na straně jedné uvést, že nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k snížení cen výrobního odvětví Unie na minimum a jejich stlačování, které bylo v průměru vyšší než pokles výrobních nákladů. Jak je uvedeno ve 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvyšování kapacity ze strany výrobního odvětví Unie na druhou stranu sledovalo vývoj trhu a považovalo se za přiměřené. Zvýšení kapacity pro výrobu článků bylo nižší než u modulů. Dotčená strana nepředložila v této souvislosti žádné nové informace nebo důkazy, a tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno zamítnout.
(269)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je zaměření se výrobního odvětví Unie pouze na speciální investice a neuskutečnění potřebných investic za účelem navýšení kapacity a snížení nákladů. Toto tvrzení nebylo obdobně možné potvrdit zjištěními v rámci šetření, která prokazovala, že výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svou výrobní kapacitu a efektivnost (124. a 187. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(270)
Jedna zúčastněná strana mimoto tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvyšovalo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení bylo založeno na porovnání tendence v oblasti investic výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a tendence v oblasti využití kapacity v celém výrobním odvětví Unie, což nepředstavuje vhodný základ pro srovnání. Šetření mimoto ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by přesahovala vývoj spotřeby v Unii, toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(271)
Ze získaných důkazů mimoto vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady a stát se nákladově konkurenceschopnějším. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(272)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že závěry uvedené ve 189. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou v rozporu se zjištěními ve 124. a 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, aniž by poskytla bližší vysvětlení upřesňující povahu nebo rozsah údajných rozporů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(273)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany pochybovaly, zda bylo zvyšování kapacity výrobního odvětví Unie přiměřené a sledovalo vývoj na trhu, zejména vývoj spotřeby v Unii. Co se však týká modulů, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Stejně tak v případě článků vzrostla výrobní kapacita o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 87 %. To prokazuje, že růst kapacity byl podstatně nižší než růst spotřeby, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřený, jelikož v Unii nikdy neexistovala nadbytečná kapacita. Analýza, zda bylo zvyšování kapacity přiměřené, by mimoto neměla být založena na meziroční analýze, nýbrž brát v úvahu tendenci během celého posuzovaného období. Zvýšení kapacity se obvykle projeví plně až po určité době od uskutečnění investic a analýza provedená pro jeden rok může vést ke zkreslené představě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(274)
Jelikož ohledně nadbytečné kapacity výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 185. až 190. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6. Dopad cen surovin
(275)
Některé zúčastněné strany zopakovaly, že výrobní odvětví Unie (nebo přinejmenším jeho část) nemohlo využít pokles cen polykrystalického křemíku v období šetření kvůli dlouhodobým smlouvám týkajícím se surovin. S odkazem na zjištění ve 193. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že výrobní odvětví Unie bylo schopno znovu sjednat dlouhodobé smlouvy se svými dodavateli (včetně výrobců destiček), a mohlo proto těžit z nižších cen, tyto strany tvrdily, že sjednání nových smluv nebo ukončení dlouhodobých smluv týkajících se polykrystalického křemíku a/nebo destiček mělo za následek penále. Na podporu tohoto tvrzení předložily dotyčné strany tiskové články, v nichž se uvádělo, že někteří výrobci v Unii čelí soudním sporům nebo že ukončili své smlouvy. Určité strany poskytly informace, které údajně potvrzovaly, že dlouhodobé smlouvy nebylo možno sjednat znovu.
(276)
Polykrystalický silikon představuje hlavní surovinu pro výrobce destiček. Šetření ukázalo, že ceny polykrystalického křemíku vzrostly v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu ve výši přibližně 500 USD/kg, v roce 2009 se však opět snížily na přibližně 50-55 USD/kg na konci roku 2009 a v roce 2010 a počátkem roku 2011 zaznamenaly pouze mírně stoupající tendenci. V období šetření se ceny významně snížily na 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, zpráva o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012). Je nutno podotknout, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být pouze okrajový, jelikož případný účinek na náklady na výrobu článků a modulů byl v hodnotovém řetězci zmírněn. Výše zmíněné tiskové články se mimoto týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci dotčených výrobců v Unii během období šetření, a nelze jej proto vzít v úvahu. Tato záležitost byla po uložení prozatímních opatření blíže prověřena, a lze proto potvrdit, že se výrobnímu odvětví Unie skutečně podařilo znovu sjednat nejen ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách, nýbrž rovněž případné smluvní penále související s těmito dlouhodobými smlouvami.
(277)
Jedna z výše uvedených zúčastněných stran rovněž tvrdila, že postačuje, že se dlouhodobé smlouvy týkaly pouze některých výrobců v Unii, a že situace celého výrobního odvětví Unie není podstatná. Tato strana uvedla, že vyšší náklady nemají nutně na všechny hospodářské subjekty stejný dopad. Toto tvrzení nebere v potaz zjištění, že pro výrobní odvětví Unie jako celek bylo zjištěno, že průměrné ceny polykrystalického křemíku nebyly v mnoha případech vyšší než tržní ceny nebo než ceny na okamžitém trhu, a proto se otázka, zda vyšší náklady ovlivňují všechny hospodářské subjekty, či jen některé z nich, nepovažovala za relevantní. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(278)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a vyčíslila účinky každého činitele, který má dopad na situaci výrobního odvětví Unie; posoudit zvlášť je třeba zejména účinek významného poklesu cen polykrystalického křemíku. V této souvislosti se uvádělo, že pokles prodejních cen způsobilo spíše snížení cen polykrystalického křemíku než cenový tlak ze strany čínského dovozu. Co se týká výrobního odvětví Unie, je třeba uvést, že se průměrné prodejní ceny snížily mnohem více než průměrné výrobní náklady, na něž mohl mít pokles cen surovin dopad. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(279)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly, že dopad nižších cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl v hodnotovém řetězci omezen nebo zmírněn, jak se usuzovalo při šetření. Jak již bylo uvedeno výše ve 276. bodě odůvodnění, polykrystalických křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, proto se usuzovalo, že případný dopad na náklady na výrobu článků nebo modulů bude v hodnotovém řetězci zmírněn. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření mimoto prokázalo, že se snížení cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů výrobců v Unii zařazených do vzorku, které se snížily v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana se dotázala na dopad údajného penále, které muselo výrobní odvětví Unie zaplatit kvůli novému sjednání smluv s dodavateli. V tomto ohledu nelze vyloučit, že určitý omezený počet výrobců musel v posuzovaném období případně uhradit penále za zrušení smluv týkajících se dodávek destiček.
Komise však nenašla žádné důkazy, že by toto penále mohlo mít vliv na situaci celého výrobního odvětví Unie nebo bylo reprezentativní. Takovéto důkazy neposkytla ani dotyčná zúčastněná strana. Ačkoli nelze zcela vyloučit, že penále mohlo mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je proto nanejvýš okrajový, a nemůže tudíž narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou celému výrobnímu odvětví Unie. Tato tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(280)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně zapříčiněn snížením ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu je však třeba uvést, že šetření prokázalo, že dovoz z ČLR byl dumpingový a jeho cena byla podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto překračoval snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit nižšími cenami surovin. Pokud by byl pokles cen pouze účinkem nižších cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod úroveň výrobních nákladů. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(281)
Jiná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii po skončení období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v období šetření. Tato strana nevysvětlila, jak a nakolik tato událost, k níž došlo po období šetření, mohla mít dopad na situaci tohoto výrobce v období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy prokazující takovéto účinky. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(282)
Tatáž zúčastněná strana mimoto zpochybnila výše uvedená zjištění, jelikož údajně nebyly předloženy žádné důkazy. Zjištění v rámci šetření však vycházela z faktů a skutečných důkazů, jejichž verze bez důvěrných údajů byly poskytnuty všem zúčastněným stranám.
(283)
Jelikož s ohledem na dopad cen surovin nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 191. až 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovoz výrobního odvětví Unie
(284)
Po poskytnutí prozatímních informací určité zúčastněné strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo zopakováno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, proto nelze přičítat dumpingovému dovozu. Jiná zúčastněná strana tvrdila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že proto jsou při snižování výrobních nákladů důležitější úspory z rozsahu.
(285)
Šetření ukázalo, že ani větší a vertikálně integrované výrobní odvětví Unie nemohlo kvůli dumpingovému dovozu plně těžit z vysoké míry využití kapacity, aby dosáhlo úspor z rozsahu. Šetření každopádně neodhalilo souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší ziskovostí, jelikož vysoký cenový tlak ze strany dumpingového dovozu tento vztah změnil. Šetření rovněž ukázalo, že na trhu, na němž byla míra využití kapacit nízká, již výhoda v podobě úspor z rozsahu neexistovala, což platí rovněž pro čínské výrobce. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(286)
Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že investoři a banky projekty nefinancují, je-li výrobce modulů příliš malý, jelikož větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou „financovatelnější“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat fotovoltaické projekty, které využívají moduly vyráběné v Unii. Při šetření však bylo zjištěno, že případné preference investorů a bank týkající se financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, jsou výsledkem narušení, které bylo na trhu Unie způsobeno dumpingovým dovozem. Jak bylo uvedeno ve 285. bodě odůvodnění, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud je míra využití kapacity nízká. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(287)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu v porovnání s čínskými konkurenty, jelikož ti mají nižší náklady práce, náklady na elektřinu a náklady na odpisy, a mimoto mají nejnovější vybavení. Dotyčná strana však nebyla s to poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění v rámci tohoto šetření. Tvrzením, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, se zabýval 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, jelikož se stroje a vybavení dovážejí z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(288)
Jiná strana uvedla, že čínští výrobci mají komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a úspory z rozsahu, což má za následek nižší náklady na stroje. Tato strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená ve 195. a 196. a rovněž ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení této strany bylo proto nutno zamítnout.
(289)
Připomíná se, že (jak je uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a zmíněno rovněž výše ve 287. bodě odůvodnění) vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Jedna zúčastněná strana výše uvedené skutečnosti zpochybnila, aniž by však poskytla jakékoli důkazy. Co se týká nákladů práce a režijních nákladů, včetně nákladů na odpisy, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 10 % celkových nákladů modulu a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Pokud jde o náklady na elektřinu, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 1 % celkových nákladů modulu, a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Tvrzení, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, nebylo mimoto doloženo.
(290)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že někteří výrobci v Unii pořizují články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávají tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Tato strana požadovala, aby újma vyplývající z těchto transakcí nebyla přičítána dumpingovému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a jeho dopad je proto pouze okrajový (pokud vůbec nějaký) a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(291)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že se prozatímní nařízení nezabývalo dostatečně skutečností, že počet zaměstnanců v posuzovaném období vzrostl. S ohledem na toto tvrzení se uvádí, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 u modulů a poté se v období šetření snížila. V případě článků se zaměstnanost zvyšovala až do roku 2010, načež v roce 2011 klesla a v období šetření se dále snížila. Podotýká se, že v případě modulů sledovala zaměstnanost tendenci výroby v Unii. Pokud jde o články, jelikož čínský dovoz zvyšoval během celého období svůj podíl na trhu, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se předpokládalo. Pokles zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření proto odpovídá společnostem, které se buď dostaly do platební neschopnosti, nebo ukončily výrobu článků.
(292)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, souvisela s malou velikostí a neexistencí úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno výše ve 285. bodě odůvodnění a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani na světovém trhu nemůže mít velikost, a tudíž výhoda v podobě úspor z rozsahu, význam, pokud je míra využití obecně nízká a pokud na celosvětové úrovni existuje ohromná nadbytečná kapacita. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(293)
Tatáž strana mimoto zopakovala, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s neschopností výrobního odvětví Unie dosáhnout nákladové výhody. Tato strana tvrdila, že to je zapříčiněno především skutečností, že většina výrobců v Unii je vertikálně integrovaná. Tato strana však neposkytla žádné další informace, nakolik mohla mít skutečnost, že výrobci jsou vertikálně integrovaní, negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(294)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 195. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.8. Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(295)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie soutěží s výrobkem, který je předmětem šetření, zejména v případě zařízení montovaných na zemi a komerčních/průmyslových střešních systémů, které představují značnou část celkového fotovoltaického trhu Unie.
(296)
Šetření prokázalo, že ačkoli produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou levnější než výrobek, jenž je předmětem šetření, z hlediska celkového trhu se solární energií v Unii zaujímají pouze omezený podíl, jelikož mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Podle dostupných informací nebyl vobdobí šetření podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na trhu v porovnání s celkovým trhem se solární energií v Unii významný. Potvrzují se proto zjištění ve 208. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou. Z těchto důvodů bylo nutno tvrzení, která byla v tomto ohledu předložena, zamítnout.
(297)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie pravděpodobně způsobila konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření značný a snížil se teprve počátkem roku 2012.
(298)
Šetření ukázalo, že průměrné ceny produktů z tenkého filmu byly skutečně nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(299)
Jak je však uvedeno výše ve 296. bodě odůvodnění, produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly, a proto konkurence těchto produktů (pokud vůbec existuje) nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, jelikož krystalické křemíkové moduly představují na trhu se solární energií v Unii převládající technologii. Zpráva Společného výzkumného střediska o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012 uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku přišel tenký film v posledních letech o podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(300)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 207. až 210. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.9. Finanční krize a její vliv na přístup k financím
(301)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo uvedeno, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a její vliv na přístup k financím a nepřičítat je dumpingovému dovozu.
(302)
V tomto ohledu se odkazuje na 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který se zabývá dopady finanční krize a hospodářské recese na situaci výrobního odvětví Unie. Tento bod odůvodnění podrobně objasňuje důvody, na nichž je založeno tvrzení, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto konkrétní odůvodnění zúčastněné strany nezpochybnily ani neposkytly nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená v tomto bodě odůvodnění. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(303)
Uvádělo se rovněž, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo to, že se výrobní odvětví Unie nesnažilo najít vhodné financování, a že by Komise měla ověřit, zda výrobní odvětví Unie žádalo o financování v době, kdy bylo ziskové. Šetření ve skutečnosti prokázalo, že v roce 2010, kdy bylo výrobní odvětví Unie dosud ziskové, se úroveň investic v porovnání s rokem 2009 zvýšila u modulů o 315 % a u článků o 10 %. Jelikož odvětví fotovoltaiky je kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie neustále hledá vhodné financování, aby zvýšilo svou nákladovou efektivnost a soutěžilo s nekalým dumpingovým dovozem. Vyvozuje se proto závěr, že nedostatečný přístup k financím byl výsledkem narušené situace, která byla způsobena dumpingovým dovozem, a nikoli její příčinou. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(304)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a nepřičítat je dumpingovému dovozu. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace, které uváděly, že nejméně jeden výrobce v Unii považoval krizi za hlavní příčinu újmy. Toto šetření vycházelo ve svých zjištěních z údajů konkrétních společností, které značně přesahují veřejně dostupná prohlášení jednotlivých společností. Veřejně dostupné prohlášení, na něž se odkazuje, nemůže proto zpochybnit zjištění uvedená ve 212. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž byl vyvozen závěr, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(305)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že je nutno vzít v úvahu rozdílný přístup výrobního odvětví Unie k financování v porovnání s čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana tvrdila, že to bylo jedním z hlavních faktorů, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a nikoli dumpingový dovoz. Bylo však zjištěno, že přednostní přístup řady čínských vyvážejících výrobců k financování narušuje trh a může být jedním z hlavních důvodů, které čínským vyvážejícím výrobcům umožňují vyvážet dotčený výrobek za dumpingové ceny. Tento faktor proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(306)
Jelikož s ohledem na důsledky finanční krize nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 211. a 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.10. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(307)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 213. a 215. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.11. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(308)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 215. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.12. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(309)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 218. a 219. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.13. Rozhodnutí v oblasti řízení
(310)
Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení uvedené ve 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tyto strany poskytly další informace v podobě tiskového článku. Poskytnuté informace však nebylo možno ověřit a nemohly změnit zjištění v rámci tohoto šetření, že rozhodnutí v oblastí řízení dotčené společnosti byla obvyklá a opatrná a neměla žádný dopad na celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(311)
Jelikož v této souvislosti nebyly předloženy žádné jiné argumenty, potvrzují se zjištění uvedená ve 220. a 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.14. Jiné vládní politiky
(312)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 222. odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.15. Jiná tvrzení
(313)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje a nedostatečná politická podpora ze strany Evropské komise v předchozích letech. Tato strana rovněž tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou na každém trhu důležitými faktory také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektřiny, možnosti financování a připojitelnost do sítě. Výše uvedená strana však nebyla schopna svá tvrzení doložit, a tato byla proto zamítnuta.
(314)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje. Toto tvrzení však nebylo analyzováno ani doloženo; bylo proto třeba je zamítnout.
4. Souhrnné posouzení jiných činitelů, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(315)
Šetření prokázalo, že k újmě mohly přispět tyto jiné činitele: dovoz dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; snižování zaručených výkupních cen; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců v Unii týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(316)
Jak bylo uvedeno výše v oddíle 3.1 resp. 3.6, možné přispění dovozu z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je nanejvýš pouze okrajové, jelikož případný dopad byl v hodnotovém řetězci dále zmírněn.
(317)
Co se týká hospodářské a finanční krize, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při přístupu ke kapitálu potřebnému pro investice byl dumpingový dovoz, který výrobnímu odvětví Unie zabránil v prodeji výrobků za ziskové ceny v době, kdy trh v Unii vykazoval vysoká tempa růstu (2009-2011).
(318)
Co se týká zaručených výkupních cen, třetí strany nebyly schopny prokázat, že výše zaručených výkupních cen během období šetření byly tak nízké, že výrobcům v Unii znemožnily prodávat dotčený výrobek za ceny, které nezpůsobují újmu. Orgány zastávají názor, že snižování zaručených výkupních cen může vysvětlit nižší poptávku, jelikož investice v určitých místech již nebyly životaschopné. Nemůže však narušit příčinnou souvislost, a to ani ve spojení s ostatními činiteli, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě, jelikož zaručené výkupní ceny byly dosud na úrovni, při níž by v případě, že by neexistoval dumpingový dovoz, mohli výrobci v Unii prodávat své výrobky za ceny, které nezpůsobují újmu.
(319)
Ani po posouzení kumulativního účinku čtyř jiných činitelů, které mohly přispět k újmě, není proto narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou.
5. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(320)
Veškeré účinky jiných činitelů újmy než dumpingový dovoz byly analyzovány jednotlivě i společně. Vyvozuje se proto závěr, že souhrnné posouzení všech činitelů, které mohly mít společně dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie (tj. dovoz ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nevysvětluje újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nízké ceny a finanční ztráty způsobené pronikáním levného dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve značném množství. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená ve 223. a 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(321)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(322)
Komise kontaktovala jednotlivé hospodářské subjekty následujícím způsobem.
(323)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení: jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala prozatímní vzorek tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Jak je však uvedeno ve 12. a 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pouze u jedné společnosti, která byla prozatímně vybrána, se po ověření skutečně potvrdilo, že je dovozcem, který není ve spojení. Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo k další spolupráci v rámci šetření vyzváno dalších patnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří v počáteční fázi předložili formulář pro výběr vzorku, nebyli však do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník a pět jich poskytlo odpověď, přičemž tři odpovědi se považovaly za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, proto zahrnuje čtyři dovozce, kteří nejsou ve spojení a na něž připadá 2 % až 5 % dovozu dotčeného výrobku. Pokud jde o tento nízký procentní podíl, je třeba mít na paměti, že se většina dovozu dotčeného výrobku do Unie neuskutečňuje prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení, jak bylo objasněno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(324)
Jiné hospodářské subjekty než dovozci, kteří nejsou ve spojení (hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie): jak je uvedeno ve 226. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rozeslala rovněž zvláštní dotazníky přibližně 150 hospodářským subjektům (včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení), kteří se přihlásili po zahájení šetření, mohli tudíž Komisi poskytnout příslušné údaje. Při šetření byly vzaty v úvahu nejen odpovědi na dotazníky, nýbrž rovněž ověřitelné a náležitě doložené připomínky a podání zúčastněných stran předložená ve stanovených lhůtách, a to bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník, či nikoli. AFASE předala Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů působících v oblasti fotovoltaiky, jež byly rovněž analyzovány.
(325)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byly shromážděny dostatečné údaje, které umožnily smysluplné posouzení zájmu Unie. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(326)
Jedna zúčastněná strana Komisi požádala, aby objasnila, jak Komise zacházela s předloženými dotazníky dovozců, které byly určeny hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie.
(327)
V odpovědi na tuto žádost se uvádí, že se 36 odpovědí uvedených ve 241. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkalo odpovědí na přílohu B oznámení o zahájení řízení, jejímž účelem bylo případně vybrat vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(328)
Co se týká odpovědí na dotazník, které poskytly dva hospodářské subjekty uvedené ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedna byla vzata v úvahu v příslušné analýze hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Druhý hospodářský subjekt poskytl doplňkové informace, které prokázaly, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je skutečně dovozcem modulů, nikoli však dovozcem článků. Informace uvedené v jeho odpovědi na dotazník však nepostačovaly k tomu, aby byl zařazen do analýzy týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, a to kvůli skutečnosti, že poskytnuté odpovědi nebyly úplné.
(329)
Po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě v prostorách dvou společností připravujících projekty (viz výše 8. bod odůvodnění). Pro účely tohoto šetření bylo mimoto analyzováno a vzato v úvahu (viz níže 369. až 371. bod odůvodnění) šest odpovědi na zvláštní dotazníky (viz 324. bod odůvodnění), které předložili poskytovatelé služeb působící rovněž v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.) a které se původně nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(330)
Při analýze zájmu Unie se vycházelo z těchto informací:
-
odpovědi na dotazník obdržené od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a rovněž odpovědi na zvláštní dotazník obdržené od osmi hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a třinácti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šesti poskytovatelů služeb, kteří působí rovněž v odvětví fotovoltaiky) z celkem 150 hospodářských subjektů, které se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky,
-
údaje ověřené během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společnosti připravující projekty/montážní firmy) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 8. bod odůvodnění výše),
-
údaje o zájmu Unie, které poskytly jiné zúčastněné strany, včetně sdružení, a rovněž veřejně dostupné údaje o vývoji fotovoltaického trhu v Evropě, zejména dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(331)
Některé zúčastněné strany pochybovaly, že by výrobní odvětví Unie mohlo mít z opatření prospěch, a tvrdily, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie nebude proto moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, v) v případě významného poklesu čínského dovozu využijí menší dovoz z ČLR s největší pravděpodobností výrobci z jiných třetích zemí.
(332)
Co se týká tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, podotýká se, že strany nemohly předložit žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi uložením opatření a poklesem poptávky po fotovoltaických výrobcích, která byla (jak bylo prokázáno) v posledních letech ovlivněna řadou faktorů.
(333)
V odpovědi na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po některých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, je třeba uvést, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak i zařízení pro tržní segment veřejných služeb (1 MW až 10 MW). Při šetření nebylo navíc zjištěno, že v rámci jednoho projektu nelze použít výrobky dodávané různými výrobci. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(334)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy nebudou souhlasit s financováním projektů, které používají moduly vyráběné v EU, nebylo doloženo. Každopádně se předpokládá, že uložení opatření obnoví spravedlivé podmínky na trhu, což by mělo investory, včetně z bankovního sektoru, ujistit o schopnosti výrobců v Unii připravit životaschopné projekty. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(335)
Co se týká tvrzení, že uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, uvádí se, že ačkoli není vyloučeno, že by po uložení cel mohlo dojít k určitému růstu cen, je třeba vzít v úvahu rovněž skutečnost, že veřejně dostupné zdroje naznačují trend klesajících cen modulů a článků. Proto i v případě, že by se náklady na články mohly v důsledku opatření zvýšit, celkový trend klesajících cen by měl vést k snížení nákladů na moduly. Dotyční výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že budou články pořizovat v Unii, a nikoli z ČLR. Rovněž se očekává, že uložení opatření zvýší využití kapacity výrobců článků v Unii, což zvýší jejich úspory z rozsahu, a tudíž sníží náklady. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(336)
Tvrzení, že v případě významného poklesu čínského dovozu po uložení opatření z toho budou mít s největší pravděpodobností prospěch spíše jiné třetí země než výrobní odvětví Unie, šetření nepotvrdilo. Šetření neodhalilo žádné jednoznačné signály, že jiné třetí země přesměrují masivně svůj vývoz na trh Unie, zejména vzhledem k pravděpodobnému rozšiřování trhů v jiných třetích zemích, především v Asii, jak odhadují veřejně dostupné zdroje. Mimoto nejsou k dispozici žádné údaje, že i kdyby se v důsledku poklesu čínského dovozu dovoz z jiných třetích zemí zvýšil, nebude výrobní odvětví Unie schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(337)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že je nereálné očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly a články, jelikož neexistuje racionálně uvažující investor, který by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně mají nepříznivou nákladovou strukturu, a nemohou proto vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu, jak je objasněno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistence dumpingového dovozu a větší využití výrobních kapacit by proto měly zajistit úspory z rozsahu a umožnit vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo tvrzení zamítnuto.
(338)
Jedna strana uvedla, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a že s tímto vývojem je spojena návratnost investic, kterou investoři očekávají. Konkrétně se uvádělo, že pokud v Unii dojde v důsledku cel k růstu cen a vývoj zaručených výkupních cen nebude sledovat tento růst, poptávka se sníží a výrobní odvětví Unie nebude mít z uložených cel prospěch.
(339)
V reakci na výše uvedené tvrzení se podotýká, že navzdory souvislosti mezi výší zaručených výkupních cen a poptávkou po fotovoltaických zařízeních z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že budoucí poptávka bude na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory závislá stále méně, jelikož u některých typů zařízení na řadě míst v Unii bude pravděpodobně dosaženo cenové parity (viz 260. bod odůvodnění výše). Očekávaná návratnost investic by měla být mimoto založena na spravedlivých tržních cenách. Jak je uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ačkoli není vyloučeno, že po uložení opatření může dojít k určitému růstu cen, je třeba uvést, že podle veřejně dostupných zdrojů vykazují ceny celkově klesající tendenci. Tvrzení je proto zamítnuto.
(340)
Zúčastněné strany uvedly, že jelikož je poptávka po solárních panelech ovlivněna režimy podpory, zejména zaručenými výkupními cenami, a výší cen elektřiny pro konečné spotřebitele (které určují cenovou paritu), může být cenová pružnost poptávky velmi vysoká. Ačkoli je pravda, že významné zvýšení cen může vést k významnému poklesu poptávky kvůli zvláštní povaze trhu, jak poukázaly tyto zúčastněné strany, je toto tvrzení nutno zamítnout, jelikož je velmi nepravděpodobné, že růst cen způsobený opatřeními bude významný, a to z následujících důvodů. Za prvé, veškeré dostupné zdroje potvrzují, že významné snižování cen dotčeného výrobku zaznamenané v celém období šetření a od období šetření do současnosti bude pokračovat.
Za druhé, hospodářským dopadem závazku, který Komise přijala, je to, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat dotčený výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, což je mnohem méně než cena, která byla zaznamenána v období šetření, a to při objemu, který odpovídá přibližně současnému podílu na trhu. Na této cenové úrovni není velmi pravděpodobné, že by se poptávka významně snížila, jelikož tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak pod stávající výší podpory poskytované režimy podpory, tak pod stávající úrovní cenové parity. Cena elektřiny pro konečné spotřebitele má podle očekávání růst, zatímco cena dotčeného výrobku se má snižovat. Prostřednictvím vzorce pro indexaci závazek zajišťuje, aby minimální dovozní cena zohledňovala další pokles cen dotčeného výrobku. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(341)
Několik zúčastněných stran zopakovalo tvrzení, že zájem výrobního odvětví Unie není podstatný, jelikož přidaná hodnota, kterou v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky vytvoří předcházející a navazující výrobní odvětví, je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie. Tvrzení, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají rozdílnou přidanou hodnotu, není zpochybněno. Jak je uvedeno ve 228. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni své výrobní závody uzavřít, a pokud by nebyla opatření uložena, jeví se jako jisté další zhoršení situace. Jelikož všechny segmenty odvětví fotovoltaiky jsou vzájemně úzce propojené, poškodil by zánik výroby v Unii celé odvětví fotovoltaiky, poněvadž to by bylo zcela závislé na dodávkách pořizovaných externě. Proto i z důvodu zabezpečení dodávek bylo toto tvrzení zamítnuto.
(342)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že pro to, zda by mělo být uloženo antidumpingové clo, je důležitá vyšší přidaná hodnota dotčeného výrobku vytvořená předcházejícím a navazujícím odvětvím v porovnání s výrobním odvětvím Unie. V této souvislosti se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie uvážily orgány pozitivní a negativní důsledky, které může mít clo na jednotlivé hospodářské subjekty. Zatímco dopad na předcházející a navazující odvětví je omezený, opatření umožní výrobnímu odvětví Unie překonat účinky dřívějšího dumpingu.
(343)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, který uložení opatření zajistí. Tato strana uvedla, že výrobní odvětví Unie zaměstnává přibližně 6 000 osob, a nikoli 25 000 osob, jak je uvedeno ve 229. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(344)
Na podporu výše uvedeného tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy, a tvrzení bylo proto zamítnuto. Objasňuje se, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku činila zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v období šetření přibližně 21 000 osob. Zúčastněné strany nepředložily žádný důkaz, že se počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(345)
Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z ČLR způsobena podstatná újma, takže nebylo schopno amortizovat investice prostřednictvím ziskového prodeje. Očekává se, že uložení opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za stejných podmínek. Pravděpodobné snížení dovozu z ČLR by mělo výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu umožnit, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tudíž lépe využívalo dostupné výrobní kapacity. To může zajistit úspory z rozsahu. Ačkoli je možné, že v krátkodobém horizontu ceny obdobného výrobku v důsledku opatření porostou, celkový trend klesajících cen bude pravděpodobně zachován, a to na straně jedné kvůli dalšímu snižování nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na straně druhé kvůli konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců ve třetích zemích, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(346)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 227. a 231. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údaje o zaměstnanosti, jak bylo uvedeno výše ve 344. bodě odůvodnění.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(347)
Po poskytnutí prozatímních informací dovozce, který není ve spojení, který před uložením prozatímních opatření poskytl odpověď na dotazník a který se považoval za prozatímní vzorek, uvedl, že závěry ohledně dopadu opatření na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byly založeny pouze na jeho vlastní odpovědi na dotazník, nelze je proto pokládat za reprezentativní.
(348)
V prozatímním nařízení byla zjištění týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, založena na jediné společnosti, jelikož (jak je objasněno ve 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) pouze u jednoho ze tří dovozců prozatímně zařazených do vzorku spočívala hlavní činnost v obchodování s dotčeným výrobkem. Jak je uvedeno výše ve 21. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se vzorek zvětšil, bylo kontaktováno více dovozců, kteří nejsou ve spojení, a z pěti dalších obdržených odpovědí na dotazník byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. V konečné fázi byl proto vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, rozšířen a zahrnoval čtyři dovozce. Během období šetření kolísal podíl činnosti čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem mezi 60 % a 100 % jejich celkové podnikatelské činnosti. Čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, mimoto pořizovali v ČLR od 16 % do 100 % celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden z nich pořizoval výrobek pouze z dotčené země. Ziskovost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem činila v období šetření v průměru 2,3 %.
(349)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podhodnocen, jelikož neexistují bezprostřední alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou uložena cla, a že změna zdroje dodávek je obtížná vzhledem ke skutečnosti, že se velká část výroby nachází v ČLR a že by to znamenalo značné dodatečné náklady.
(350)
V této souvislosti se připomíná, že by uložení opatření nemělo vést k vymizení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možný pokles dovozu z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří pořizují dotčený výrobek výhradně z ČLR, což platí pouze v případě jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Co se týká dopadu opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebylo vyloučeno, že může být negativní, byl však vyvozen závěr, že to bude do značné míry záviset na jejich schopnosti změnit zdroje dodávek nebo přenést alespoň částečně možnou vyšší cenu na odběratele. V případě hospodářských subjektů, které dovážejí výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo kteří dovážejí rovněž jiné produkty než dotčený výrobek, bude negativní dopad dále omezen. Komise se proto domnívá, že ačkoli je pravděpodobný negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku, tento dopad bude v průměru omezený.
(351)
Jeden dovozce, který není ve spojení, uvedl, že před přijetím výrobků od nového dodavatele musí vynaložit značný čas a finanční investice. V této souvislosti bylo v reakci na poskytnutí konečných informací uvedeno, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o nutnosti dlouhého testování, které musí dovozce provést, než se rozhodne pro dodávky od určitého vývozce.
(352)
Uznává se, že navázání nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může vyžadovat dodatečné náklady a čas (např. na testování výrobku). Současně se zdá, že změna dodavatelů představuje běžné riziko, které je započítáno v činnosti dovozců a které souvisí se skutečností, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž prochází neustálými změnami (např. úpadky, spojení), což vyžaduje přechod na nové dodavatele. Mimoto lze předpokládat, že testování vyžadují rovněž nové typy modulů, které se neustále dostávají na trh (např. s novými vlastnostmi z hlediska účinnosti). V této souvislosti se zdá, že testování nového výrobku (i od téhož dodavatele) je spíše normou než neobvyklou činností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(353)
V reakci na poskytnutí konečných informací dvě strany zopakovaly tvrzení, že nebyl náležitě zohledněn zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jedna strana tvrdila, že neposkytnutí verzí odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů neumožnilo stranám provést náležité posouzení. Strana zpochybnila hodnocení Komise, pokud jde o možnost vyššího dovozu z jiných třetích zemí do Unie, což dovozcům umožní změnit dodávky, a to na základě tvrzení, že jiné třetí trhy rychle rostou. Za tímto účelem strana tvrdila, že tento předpoklad je v rozporu se závěry ve 336. bodě odůvodnění, v němž se tvrdí, že dovoz z jiných třetích zemí nebude masivní. Jiná strana pochybovala, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož při posuzování Komisí byla výrobcům v Unii přisuzována větší důležitost než ostatním hospodářským subjektům.
(354)
Za prvé se potvrzuje, že verze odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů, které byly obdrženy po vyhlášení prozatímního nařízení, byly zařazeny do spisu, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout. Za druhé, mezi předpokladem, že v reakci na nižší dovoz z ČLR může vzrůst dovoz z jiných třetích zemí a že by toto zvýšení nemělo být masivní vzhledem k rostoucí poptávce po fotovoltaických zařízeních ve světě, neexistuje rozpor. Jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie získá zpět určitou část podílu na trhu, který předtím držely výrobky z ČLR, nelze vyloučit určitou ztrátu činnosti u dovozců, kteří nejsou ve spojení. Podotýká se však, že se celková velikost fotovoltaického trhu má podle očekávání v dlouhodobém horizontu zvětšovat, jelikož na stále více místech bude dosaženo cenové parity. Rovněž je objasněno, že stejně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu byla situace výrobního odvětví Unie posouzena s cílem zjistit, zda mu byla dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma, v rámci analýzy zájmu Unie však byl zájem výrobního odvětví Unie posouzen na stejném základě jako u ostatních hospodářských subjektů, včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Rovněž se objasňuje, že se šetření týkající se toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, řídí zejména ustanoveními čl. 3 odst. 5 základního nařízení, jež stanoví minimální normy pro toto šetření. Zájem Unie je analyzován pouze v případě zjištění dumpingu působícího újmu v souladu s normami stanovenými v článku 21 základního nařízení. Usuzovalo se proto, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobek výhradně z ČLR, nepřevažuje nad přínosy opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobými a dlouhodobými přínosy pro fotovoltaický trh v Unii, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(355)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se na základě informací vztahujících se na čtyři dovozce zařazené do vzorku 233. a 234. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(356)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo tvrzení, že většina vstupů v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky pochází z Unie a že by tato výhodná situace mohla skončit, pokud budou uložena cla, jelikož se výroba dotčeného výrobku v ČLR v důsledku cla sníží. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že opatření mohou v tomto případě vést k jiným opatřením, která ČLR případně uloží na výrobky z Unie.
(357)
Jak je uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, očekává se, že čínský dovoz bude trh Unie zásobovat i po zavedení cel. Různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že k případnému snížení poptávky v Unii by mělo dojít pouze krátkodobě (v roce 2013 a 2014), jelikož v dalších letech spotřeba v Unii poroste. Jak je vyvozeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odstranění nekalých obchodních praktik ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pravděpodobně umožní udržitelný růst na fotovoltaickém trhu v Unii, z něhož by měly mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. Co se týká tvrzení ohledně možných odvetných opatření ze strany ČLR v reakci na opatření v daném případě, připomíná se, že ČLR může stejně jako jakýkoli jiný člen WTO využít šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a toto šetření musí dodržovat přísná pravidla WTO. Komise tato šetření sleduje s cílem zajistit dodržování pravidel WTO. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(358)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že nižší vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR může být nahrazen vývozem na jiné trhy, a uvedly, že cla sníží celosvětovou poptávku po výrobku.
(359)
V tomto ohledu se za prvé podotýká, že se nepředpokládá, že v důsledku cel bude čínský dovoz zcela ukončen. Informace získané v průběhu šetření mimoto neprokazují přímou souvislost mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Veřejně dostupné zdroje, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že světový fotovoltaický trh v příštích letech poroste. Co se týká čínského trhu, existují signály, že se domácí spotřeba v ČLR značně zvýší (jak uvedla například EPIA). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se nepředpokládá, že vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR v důsledku uložení cel pravděpodobně významně klesne.
(360)
Je třeba rovněž uvést, že pokles poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 zmíněný ve 357. bodě odůvodnění může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. To však nelze spojovat (přinejmenším nikoli z velké části) se cly, jelikož se předpokládal dlouho před uložením prozatímních opatření. Pokud jde o výrobce strojů pro odvětví fotovoltaiky z Unie (jak je rovněž uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), kvůli existující značné rezervní kapacitě v ČLR není pravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští vyvážející výrobci zvýší objem výroby. Z informací získaných během šetření rovněž vyplývá, že na výrobce strojů může mít dopad i čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že by do roku 2015 mělo 80 % zařízení pro výrobu článků pocházet z ČLR. Pokud je této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to dále omezit možnost výrobců v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(361)
V reakci na poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví obsahuje pouze některé obecné hlavní zásady, které nejsou závazné, jelikož se nepředpokládají žádné donucovací pravomoci, proto by se neměl považovat za známku toho, že možnost výrobců strojů v Unii soutěžit na čínském trhu bude omezená. V tomto ohledu se podotýká, že čínská vláda zařadila ve 12. pětiletém plánu odvětví fotovoltaiky mezi nejstrategičtější odvětví a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění …“. Jelikož plán obsahuje základní směrodatné cíle, jichž má čínské výrobní odvětví dosáhnout v pětiletém období, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem existují jednoznačné náznaky, že plán omezuje svobodnou volbu čínských výrobců článků a konkurenční tlak ze strany výrobců v Unii, kteří vyrábějí zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(362)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil možnost, že by jiné trhy kompenzovaly nižší výrobu na čínském trhu, vzhledem k značné vytvořené výrobní kapacitě v ČLR, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde.
(363)
Vzhledem k závěrům uvedeným výše ve 359. bodě odůvodnění je toto tvrzení zamítnuto, jelikož neexistují žádné údaje o údajně nižší výrobě na čínském trhu.
(364)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila počet zaměstnanců v odvětví na počátku výrobního řetězce, který byl uveden ve 236. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(365)
Objasňuje se, že se počet 4 200 zaměstnanců uvedený v prozatímním nařízení týkal pouze spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci vybavení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli celého odvětví.
(366)
Po vyloučení destiček z definice výrobku by měli mít výrobci tohoto výrobku v Unii z uložení cel nicméně prospěch, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svou výrobu článků a modulů.
(367)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 235. a 240. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(368)
Jak je uvedeno výše ve 329. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě u dvou společností připravujících projekty.
(369)
Kromě sedmi odpovědí na dotazníky poskytnutých hospodářskými subjekty navazujících na výrobní odvětví Unie, jejichž činnost přímo souvisí s obdobným výrobkem (a to společností připravujících projekty a montážních firem), jejichž analýza představovala základ pro posouzení hospodářských subjektů navazujících na hospodářské odvětví Unie v prozatímním nařízení, bylo blíže analyzováno šest dalších odpovědí na dotazníky, které byly poskytnuty v prozatímní fázi a které se nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení), jelikož obsahovaly údaje o relativním významu jejich činnosti související s fotovoltaikou v porovnání s celkovou činností.
(370)
Těmito šesti dalšími dotčenými hospodářskými subjekty byli poskytovatelé služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.), tudíž hospodářské subjekty, jejichž činnost přímo nesouvisí s výrobkem, který je předmětem šetření. I přes určité nedostatky v odpovědích údaje uvedené v dotaznících prokazovaly, že činnost těchto hospodářských subjektů související s fotovoltaikou je v porovnání s jejich celkovou činností pouze okrajová. V období šetření představovala činnost související s fotovoltaikou přibližně pouze 5 % jejich celkového obratu a 8 % jejich celkové zaměstnanosti. Ziskovost činila v průměru přibližně 7 %. Podotýká se však, že údaje týkající se ziskovosti nebyly úplné, jelikož ne všechny hospodářské subjekty poskytly příslušné údaje.
(371)
Na základě další analýzy byl vyvozen závěr, že vzhledem k poskytnutým údajům nebude případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně významný.
(372)
Po poskytnutí prozatímních a konečných informací zpochybnila řada stran reprezentativnost údajů hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, které se týkaly obratu, ziskovosti a zaměstnanosti a které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky poskytnutých sedmi hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie. AFASE předložila „průzkum“, který provedla u svých členů (montážních firem) s cílem doložit, že u většiny montážních firem představuje podnikání v oblasti fotovoltaiky hlavní zdroj příjmů. AFASE rovněž tvrdila, že hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, zejména montážní firmy, dosáhnou pouze jednociferného ziskového rozpětí (na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), což jim neumožní absorbovat případná cla.
(373)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním nařízení, Komise použila všechny údaje, jež poskytly hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, které odpověděly na zvláštní dotazník, a rovněž podání AFASE, jak je objasněno výše ve 330. bodě odůvodnění.
(374)
Co se týká tvrzení, že podnikání v oblasti fotovoltaiky představuje pro montážní firmy hlavní zdroj příjmů, další analýza odpovědí na dotazník, které poskytlo sedm hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážní firmy a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, představuje v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto hospodářských subjektů a ziskovost činí v průměru 11 %. Pokud se však vezmou v úvahu rovněž jejich ostatní činnosti (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření), celkový význam významně vzroste u tří z celkem sedmi hospodářských subjektů. Příslušný poměr byl proto v období šetření v rozmezí od přibližně 45 % do 100 %. U sedmi hospodářských subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) by ziskovost činnosti v oblasti fotovoltaiky včetně činností, které přímo nesouvisejí s výrobkem, který je předmětem šetření, činila v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnost v oblasti fotovoltaiky, včetně činností, které nesouvisejí přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by v období šetření u těchto sedmi hospodářských subjektů představovala přibližně 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a zařízení působily tyto hospodářské subjekty rovněž v oblasti zařízení pro větrnou energii a výroby elektrických zařízení.
(375)
Usuzovalo se, že případný dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie je třeba posoudit především na základě jejich činnosti přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, jež v období šetření dosáhla ziskovosti v průměrné výši 11 %. I v případě posouzení na základě celkové činnosti v oblasti fotovoltaiky nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by však byly závěry podobné závěrům vyvozeným v prozatímní fázi, jelikož celkově se jednotlivé zohledněné faktory, a to ziskovost a možnost absorbovat část cla, významně nezmění (ziskovost se sníží z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejichž prostorách Komise provedla inspekci na místě, zpochybnila reprezentativnost závěru ohledně ziskovosti montážních firem a společností připravujících projekty, která byla podle ní údajně založena pouze na jedné transakci. Toto tvrzení se zamítá, jelikož Komise vypočítala ziskovost hospodářského subjektu navazujícího na výrobní odvětví Unie na základě veškerých údajů, které hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie poskytly ve svých odpovědích na dotazník.
(376)
S ohledem na průzkum, který AFASE provedla u svých členů, se za prvé podotýká, že všechny hospodářské subjekty měly možnost přihlásit se po zahájení šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, v němž byly požadovány informace potřebné pro posouzení dopadu cel na tyto hospodářské subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což neumožňovalo ověřit například relevantnost a spolehlivost poskytnutých údajů. Za třetí, ačkoli se řada otázek položených v tomto průzkumu týkala schopnosti montážních firem absorbovat možná cla, v průzkumu nebyl uveden žádný odkaz na zisk, kterého tyto montážní firmy dosáhly v období šetření, chyběly tudíž důležité údaje pro vyhodnocení dopadu opatření. Z poskytnutého průzkumu nebylo proto možno odvodit smysluplné závěry.
(377)
Řada stran zpochybnila závěry uvedené ve 247. a 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pracovní místa v segmentu navazujícím na výrobní odvětví Unie budou negativně ovlivněna z krátkodobého hlediska a že celkový dopad bude negativní, avšak jen v omezeném rozsahu, jelikož fotovoltaický trh v Unii má podle odhadů ve střednědobém a dlouhodobém horizontu růst. Některé strany rovněž tvrdily, že pokles poptávky postihne zejména montážní firmy, které jsou závislé na fotovoltaických zařízeních.
(378)
Možný úbytek pracovních míst v důsledku uložení cel byl blíže analyzován. Informace získané během šetření obecně potvrdily, že v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie dojde mezi rokem 2011 a 2012 k úbytku pracovních míst v důsledku snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW, jak bylo uvedeno již ve 246. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento úbytek pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, jelikož je odrazem vývoje na trhu. V roce 2013 a 2014 se předpokládá další snížení poptávky, což s největší pravděpodobností povede k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Takovýto vývoj poptávky předpovídala významná výzkumná střediska, jako je EPIA, již před zahájením šetření, a úbytek pracovních míst proto nelze přičíst uložení opatření.
(379)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii poradenské společnosti PriceWaterHouseCoopers (dále jen „PWC“) týkající se možného dopadu opatření na pracovní místa související s fotovoltaikou. Studie společnosti PWC odkazuje na dřívější studii jiné poradenské společnosti Prognos, která předpokládala vysoké úbytky pracovních míst na fotovoltaickém trhu v důsledku uložení opatření, na něž upozornila AFASE před uložením prozatímních cel a jimiž se zabýval 243. až 246. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Studie společnosti PWC kritizovala studii vyhotovenou společností Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový počet zaniklých pracovních míst podle odhadů společnosti Prognos překročil ve skutečnosti celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, společnost PWC dospěla k opačným závěrům než společnost Prognos a předpokládala čistý kladný dopad na pracovní místa v Unii a to, že přínosy převáží nad možnými negativními účinky cel (např. na poptávku). Jelikož nebyla předložena žádná nová doložená tvrzení týkající se dopadu opatření na zaměstnanost v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, potvrzují se závěry uvedené ve 247. až 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(380)
AFASE tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroj 20 % statistické odchylky vykazované u počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaného pro rok 2011, jak bylo uvedeno ve 245. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(381)
Tato 20 % statistická odchylka, která může platit směrem nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u EPIA. To ukazuje potíže při stanovení přesných údajů o zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, jelikož je k dispozici jen málo zdrojů sběru údajů, které si navíc často protiřečí.
(382)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že se analýza Komise nezabývala skutečností, že cla jen přispějí k úbytku pracovních míst v důsledku nižšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Uvádělo se, že tato ztráta pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, úzce souvisí se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na solárních zařízeních. AFASE mimoto kritizovala Komisi kvůli tomu, že nevzala náležitě v úvahu průzkum, který provedla u svých členů, a podobný průzkum, který provedla Solar Trade Association ve Spojeném království, jež tuto závislost údajně dokládají.
(383)
Co se týká toho, že se Komise údajně nezabývala dopadem cla na pracovní místa, odkazuje se na výše uvedený 377. a 379. bod odůvodnění, které se zabývají tvrzeními ohledně dopadů opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a v nichž se uznává, že z krátkodobého hlediska mohou být kvůli opatřením skutečně negativně dotčena pracovní místa v navazujícím odvětví.
(384)
Co se týká průzkumu AFASE a Solar Trade Association ze Spojeného království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla zveřejněna rovněž totožnost společností, které odpověděly na dotazník. Průzkumy však vykazovaly nedostatky, jelikož některé odpovědi nebyly například úplné. Analýza průzkumů ukázala následující. Pokud jde o průzkum AFASE, za prvé se podotýká, že většina z 50 montážních firem, které odpověděly na dotazník, prohlásila, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. Patnáct z celkem 50 montážních firem prohlásilo, že do jisté míry působí rovněž v jiných oblastech nesouvisejících s fotovoltaikou, jako je montáž v oblasti topení, elektřiny a zařízení pro větrnou energii. V případě průzkumu ve Spojeném království vykonávalo 21 z celkem 31 společností ve Spojeném království, které odpověděly na dotazník, rovněž jiné činnosti než činnosti v oblasti fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních firem platí zjištění uvedená ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, která se týkají možnosti vykonávat jiné činnosti, jako je montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství a jiná zařízení pro energii z obnovitelných zdrojů. Uznává se však, že tato možnost může existovat v menším rozsahu, než se předpokládalo v prozatímním nařízení. Zmírňující dopad na úbytek pracovních míst může být proto méně významný, než se předpokládalo původně. Za druhé, některé hospodářské subjekty, u nichž AFASE a Solar Trade Association ve Spojeném království provedly průzkum, používají výrobky vyráběné v Unii a některé po uložení opatření plánují nákup jiných než čínských výrobků, aby zamezily růstu cen. Jejich závislost na čínském dovozu a dopad opatření budou tudíž podle očekávání omezené, jelikož tyto hospodářské subjekty mají přístup k výrobkům vyráběným v Unii.
Za třetí, odhad dopadu opatření na podnikání všech hospodářských subjektů, které se zúčastnily průzkumu, neumožňuje vyvodit spolehlivé závěry, jelikož jejich hodnocení se velmi lišilo. Některé společnosti nebyly dokonce schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, rovněž odpovědi na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, u nichž v případě cel hrozí zrušení, byl v průzkumu ve Spojeném království v rozmezí od „ne mnoho“ po „všechny projekty“. Některé hospodářské subjekty nebyly schopny odhad provést. V obou průzkumech mimoto chyběla otázka týkající se ziskovosti hospodářských subjektů, které odpověděly na dotazník, což je důležité pro posouzení možné absorpce růstu cen (pokud k němu dojde) v důsledku cla.
(385)
Jiné strany uvedly, že montážní firmy nemohou snadno změnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení související s obnovitelnými zdroji energie kvůli velmi rozdílným technologiím a know-how. Pokud by byla cla uložena, podnikání by ukončily. Po poskytnutí konečných informací toto tvrzení zopakovala jedna zúčastněná strana, která uvedla, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na odvětví fotovoltaiky, jako je zvláštní odborná příprava, což prokazuje, že se zaměřují především na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny přejít snadno na jiné činnosti.
(386)
Toto tvrzení nebylo dostatečně doloženo, jelikož nebylo prokázáno, jaké znalosti musí montážní firmy získat a jak obtížné a nákladné je získání těchto znalostí. Bez ohledu na to orgány potvrzují, že montážní firmy vyvinuly know-how, které je specifické pro instalaci fotovoltaických modulů. Vývoj tohoto know-how je však poměrně nový a rozšiřuje základní odborné znalosti montážních firem týkající se montáže v oblasti elektřiny a topení, instalatérství atd. Know-how se vyvíjelo rovněž v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv dumpingového dovozu z ČLR. Bez ohledu na specializované dovednosti zaměstnanců montážních firem je toto tvrzení nutno posoudit souběžně s analýzou uvedenou výše ve 378. a 382. bodě odůvodnění, jež se týkala situace v oblasti zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, která může být z krátkodobého hlediska negativně ovlivněna, avšak v důsledku udržitelného obchodu povede ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k zvýšení zaměstnanosti v montážních firmách. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(387)
Několik stran zpochybnilo tvrzení týkající se schopnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat částečně možný růst cen, jak bylo uvedeno ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Rovněž tento argument nebyl dostatečně doložen, takže nebylo možné posoudit, nakolik je toto tvrzení pravdivé. Jak je uvedeno výše ve 374. bodě odůvodnění, ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přímo související s dotčeným výrobkem byla odhadnuta v průměru přibližně na 11 %, což dotyčným hospodářským subjektům umožňuje absorbovat alespoň částečně určitý růst cen, pokud k němu dojde. V této souvislosti se připomíná (jak bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění), že ceny vykazují celkově klesající tendenci. Argument byl proto zamítnut.
(388)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany zopakovaly tvrzení ohledně vážného rizika poklesu poptávky po solárních produktech v Unii v důsledku opatření, což podle těchto stran hovoří proti uložení opatření. Jedna strana tvrdila, že solární energie v současnosti vykazuje vysokou cenovou pružnost poptávky a i omezený růst ceny solárních produktů povede k významnému snížení poptávky. Tato strana odhadla, že antidumpingové clo ve výši 30 % může poptávku dále snížit o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku snížilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii, kterou provedl analytik trhu a která v roce 2013 rovněž předpokládá snížení poptávky až o 2 GW v důsledku 50 % cla, což je pokles v mnohem menším rozsahu.
(389)
Ačkoli během šetření předložily strany kromě výše uvedených scénářů různé další scénáře týkající se snížení poptávky, tyto neobsahovaly srovnatelné výsledky. I když nelze vyloučit, že clo může vést k snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních, vyčíslení tohoto dopadu je obtížné vzhledem k různým prvkům, které ovlivňují přitažlivost fotovoltaických zařízení v Unii (viz např. 258. bod odůvodnění prozatímního nařízení). I kdyby v krátkodobém horizontu došlo k takovémuto poklesu poptávky, očekává se, že střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu převáží nad krátkodobým negativním dopadem. Sama AFASE připustila, že posouzení přímé souvislosti mezi poptávkou a clem bude možné až po uložení cla. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(390)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 243. a 250. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Zjištění týkající se šesti poskytovatelů služeb, u nichž činnost související s fotovoltaikou představuje pouze malý zlomek jejich celkové činnosti (viz 370. bod odůvodnění), nemění závěr uvedený ve 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stejně jako jej nemění odlišení činnosti, která přímo nesouvisí s dotčeným výrobkem, u sedmi společností připravujících projekty/montážních firem, jak je uvedeno v 374. bodě odůvodnění.
6. Zájem konečných uživatelů/spotřebitelů
(391)
Po poskytnutí prozatímních informací některé strany zopakovaly tvrzení, že cla zvýší cenu dotčeného výrobku. Dojde proto k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, jelikož ta budou pro spotřebitele příliš drahá a nebudou dostatečně přitažlivá pro ostatní investory.
(392)
Jak již bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění, ačkoli v důsledku uložení opatření může dojít k dočasnému růstu cen, celkově ceny vykazují klesající tendenci, jak potvrdila řada veřejných zdrojů. Ačkoli je obtížné vyčíslit přesně případný růst cen v důsledku opatření a následný možný pokles poptávky, připomíná se řada skutečností. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje 50 % celkových nákladů na fotovoltaická zařízení, a clo může být proto přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, soutěžení výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již jsou přítomni na trhu Unie, pravděpodobně udrží ceny na nízké úrovni. Výrobní odvětví Unie by současně mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků kvůli úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních závodů a nižších výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízeních souvisí nejen s výší ceny výrobku, který je předmětem šetření, nýbrž rovněž s výší zaručených výkupních cen. Předpokládá se, že při současné nízké úrovni poptávky v porovnání s rokem 2011 a obdobím šetření by se zaručené výkupní ceny neměly snižovat stejně rychle jako v posuzovaném období, což umožní pokračující investice do fotovoltaických projektů. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(393)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana výše uvedené odůvodnění zpochybnila. Tato strana tvrdila, že trend klesajících cen nelze po uložení opatření udržet. Tato strana připomenula, že opatření představují velmi významné zvýšení nákladů, které nemůže být v plné výši vyrovnáno snížením nákladů nebo dovozem z jiných třetích zemí. Mimoto zopakovala, že výrobní odvětví Unie nebude moci uskutečnit nové investice do výrobních závodů a strojů a hospodářské subjekty navazující na hospodářské odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, dosahuje-li jejich zisk 11 %. Mimoto neexistují žádné důkazy, které by naznačovaly, že růst cen mohou vyrovnat zaručené výkupní ceny.
(394)
Připomíná se, že se v rozporu s tímto tvrzením neočekává, že růst cen vyplývající z opatření může být plně vyrovnán, nýbrž to, že je možné dočasné zvýšení cen po uložení opatření (viz 247. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tento růst cen může vyplývat z rozdílu mezi čínskými dumpingovými cenami a cenami jiných než čínských výrobků. Informace získané během šetření však umožňují tvrdit, že případný růst cen může být částečně absorbován řadou faktorů, a to vzhledem k ziskům v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie ve výši 11 %. Co se týká tvrzení, že neexistují žádné důkazy, které naznačují, že by zaručené výkupní ceny mohly vyrovnat růst cen, lze přiměřeně předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou postupem času upraveny v souladu s vývojem cen u projektů.
(395)
Jedna strana uvedla, že od března 2013 vzrostly ceny modulů v Evropě o 20 % a že od roku 2013 existuje značný nedostatek zásob. Toto tvrzení nebylo doloženo, přičemž naopak veřejné zdroje informací ve skutečnosti potvrzují poměrně stálé ceny ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace pravdivé, odrážely by pouze skutečnost, že po zavedení celní evidence dovozu bylo zohledněno riziko možného antidumpingového cla. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(396)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nezajistí pro investora návratnost, pokud nebude snižování zaručených výkupních cen odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, jelikož ty představují významnou část nákladů daného projektu. Za tímto účelem bylo uvedeno, že cla zpochybní životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů, jelikož zvýší cenu.
(397)
Jak bylo uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ceny článků a modulů vykazují celkově klesající tendenci. Význam zaručených výkupních cen na trhu se snižuje, jelikož v řadě regionů bude pravděpodobně dosaženo cenové parity. Z těchto důvodů bylo tvrzení, že by cena fotovoltaických modulů mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty, včetně otázky jejich životaschopnosti, zamítnuto.
(398)
Jedna zúčastněná strana poskytla interní model s cílem prokázat, že by v případě uložení cel byla životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů ohrožena.
(399)
Tento model neumožňoval náležité vyčíslení, nakolik by se v případě vyšších cen článků a modulů mohla snížit přitažlivost investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic). Předpoklad, že by případné clo bylo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, který byl použit v uvedeném modelu, však vzhledem ke stávajícím ziskovým rozpětím hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie není pravděpodobný. Investiční rozhodnutí není mimoto založeno vždy pouze na ceně modulů, nýbrž závisí rovněž na mnoha jiných faktorech, včetně mimo jiné existence celkově příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v dané zemi, úrovně podpory resp. ceny elektřiny (v případě cenové parity). Tyto dodatečné faktory nejsou jako takové závislé na clu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(400)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 252. a 254. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Jiné argumenty
(401)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo zopakováno tvrzení, že výrobní odvětví Unie není schopné zásobovat trh Unie a že trh Unie může zásobovat pouze ČLR.
(402)
Tímto tvrzením se zabýval 256. bod odůvodnění prozatímního nařízení. I v případě přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity Unie (viz 183. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí postačovala k doplnění možného poklesu čínského dovozu v krátkodobém horizontu. Ve střednědobém horizontu lze přiměřeně očekávat, že výrobní odvětví Unie rozšíří svou výrobní kapacitu, aby mohlo uspokojit poptávku, což mu umožní dosáhnout úspor z rozsahu, a to zase povede k dalšímu snižování cen. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(403)
Některé strany zopakovaly tvrzení týkající se problémů dosáhnout cílů Komise v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které jsou stanoveny pro rok 2020, pokud budou uložena cla. Tímto tvrzením se zabývalo již prozatímní nařízení (257. až 259. bod odůvodnění), proto vzhledem k neexistenci dalších informací se potvrzuje 257. a 259. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(404)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje hodnocení uvedené ve 260. a 261. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(405)
Neexistují proto přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(406)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(407)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(408)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila 10 % ziskové rozpětí použité k výpočtu úrovně pro odstranění újmy a tvrdila, že je pro toto výrobní odvětví za současné situace na trhu příliš vysoké a že bylo použito pro moduly i pro články. Podotýká se, že právním kritériem pro stanovení zisku před zdaněním za účelem výpočtu úrovně pro odstranění újmy je to, zda by tohoto zisku mohlo dané výrobní odvětví přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovýmto ziskem zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. Cílový zisk byl proto upraven na 8 %, a to na základě váženého průměru zisku, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo u modulů a článků v roce 2009 a 2010, kdy bylo ziskové.
(409)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie uvedlo, že by se jako úroveň ziskovosti, kterou mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout bez dumpingu, měla použít ziskovost v roce 2010, a nikoli průměrné ziskové rozpětí za roky 2009 a 2010. V této souvislosti se tvrdilo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a situace v těchto dvou letech se jednoznačně lišila, zejména vzhledem k vývoji spotřeby v roce 2010, která v uvedeném roce účinky dumpingu zmírnila. V tomto ohledu je třeba uvést, že při stanovování úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda bylo průměrné ziskové rozpětí dosažené výrobním odvětvím Unie „dostatečné“. Jak je uvedeno ve 264. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, jehož lze přiměřeně dosáhnout bez dumpingového dovozu. V souladu s běžnou praxí orgány při šetření usuzují, že této úrovně bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě zaznamenalo výrobní odvětví Unie u prodeje článků ztráty již na počátku posuzovaného období v roce 2009, nebyla tato metodika vhodná a považovalo se za spolehlivější vycházet při stanovení úrovně pro odstranění újmy z průměrného ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V této souvislosti se rovněž usuzovalo, že není podstatné, že se situace v těchto dvou letech lišila.
(410)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že by pro moduly a články měl být stanoven rozdílný cílový zisk, jelikož ziskovost u těchto typů výrobků vykazovala v posuzovaném období rozdílnou tendenci. Ačkoli ukazatele byly pro každý typ výrobku uvedeny zvlášť, závěry vyvozené pro každý ukazatel se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy byly stanoveny na tomto základě.
(411)
Na vypočítaná rozpětí újmy měly mimoto dopad náklady po dovozu u revidovaného vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení (jenž byl pozměněn z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění). Všechna rozpětí cenového podbízení byla ovlivněna opravou cen CIF, vyloučením destiček a novým cílovým ziskem.
(412)
Jedna strana tvrdila, že se prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku zaměřoval na dražší segment trhu, jako je segment zařízení pro obytné budovy/malých komerčních zařízení, který přitahoval vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba podotknout, že by toto tvrzení nemělo být pro výpočet rozpětí újmy rozhodující, jelikož šetření prokázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
(413)
Jelikož s ohledem na úroveň pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se metodika popsaná ve 263. až 266. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(414)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR měla být uložena konečná antidumpingová opatření, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V daném případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(415)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením probíhalo antisubvenční řízení. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, se považuje za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedených skutečností je celní sazba, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingo-vé rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovná-vací clo
Anti-dumpingové clo
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (18)) (příloha I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(417)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že vážené průměrné clo pro společnosti uvedené v příloze I a příloze II je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož je údajně založeno na váženém průměru cel vypočítaných zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů zařazené do vzorku. Toto hodnocení však není správné. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byla vypočítána jednotná celní sazba pro jejich veškerý vývoz dotčeného výrobku - a většina vyvážejících výrobců vyvážela články i moduly. Hodnocení, že cla byla vypočítána zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů, proto není správné, a toto tvrzení nelze uznat.
(418)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(419)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(420)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I a příloze II tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(421)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky dumpingu působícího újmu. Pokud by nastala počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii.
(422)
Předpokládaný scénář týkající se vyšší výroby v Unii však nemusí být v souladu s vývojem na tomto nestabilním trhu. Jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba modulů v Unii mezi rokem 2009 a 2011 vzrostla o 264 % a během šestiměsíčního období mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížila o 43 procentních bodů. Tato nestabilita je ještě patrnější při srovnání období od roku 2006 do roku 2011, kdy spotřeba modulů v Unii vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje nárůst okolo 2 000 %, a to za pouhých pět let. Předpokládá se, že tato nestabilita bude pokračovat, a odhady zveřejněné obchodními sdruženími ukazují rozdíly mezi různými scénáři ve výši 100 % a více i ve střednědobém horizontu, tj. pro roky 2014-2015.
(423)
Za těchto výjimečných podmínek se tedy považuje za vhodné omezit dobu trvání opatření pouze na dva roky.
(424)
Tato doba by měla být pro výrobce v Unii dostatečná na to, aby zvýšili a/nebo znovu zahájili výrobu, aniž by současně vážně ohrozila situaci ostatních hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že dvouleté období bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření skutečně došlo k zvýšení výroby v Evropě, a tím byly vyváženy negativní dopady na ostatní hospodářské subjekty v Unii.
(425)
Po poskytnutí konečných informací jeden výrobce v Unii uvedl, že doba trvání omezená na dva roky je příliš krátká na to, aby bylo možno překonat způsobenou újmu. Mimoto se uvádělo, že dvouletá doba trvání výrobcům v Unii neumožní předložit obchodní plány pro tento a příští hospodářský rok. V této souvislosti se uvádí, že opatření potrvají do prosince 2015, což by mělo postačovat, aby výrobci v Unii předložili obchodní plány do roku 2015.
(426)
Výrobce v Unii mimoto nezpochybnil důvody pro omezení doby trvání na dva roky, zejména nestabilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že opatření bude nutné změnit kvůli změněné situaci na trhu. Jelikož pravděpodobnost změny tržních podmínek během dvou let je na tomto nestabilním trhu vysoká, považovalo se za vhodné omezit opatření zpočátku na dva roky.
(427)
Po poskytnutí konečných informací žadatel uvedl, že dvouleté období nepostačuje pro investice do výroby, a odkázal na 424. bod odůvodnění. Kvůli značné rezervní kapacitě výrobního odvětví Unie lze zvýšení výroby dosáhnout lepším využitím stávajících výrobních kapacit, což by mělo být možné bez významných dodatečných investic.
(428)
Žadatel rovněž uvedl, že uložení konečného antidumpingového cla na dobu dvou let nepostačuje k tomu, aby mohlo výrobní odvětví Unie překonat účinky předchozího dumpingu. Uložení antidumpingového cla však nemůže pohlížet pouze na zájmy samotného výrobního odvětví Unie, nýbrž musí možný přínos pro výrobce v Unii porovnat s náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii. Na tomto základě je rozhodnutí omezit opatření na dva roky zachováno.
(429)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(430)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Zpětná působnost
(431)
Pokud jde o možné uplatňování antidumpingových opatření se zpětnou působností, je třeba posoudit kritéria stanovená v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Podle čl. 10 odst. 4 písm. b) je jedním z hlavních kritérií, které musí být splněno, „podstatné zvýšení vývozu“, a to „vedle výše vývozu, která způsobila újmu během šetřeného období“.
(432)
Srovnání průměrného měsíčního dovozu (19) modulů a článků s průměrným měsíčním dovozem za období celní evidence (březen 2013-červen 2013) ukazuje prudký pokles objemu dovozu po období šetření. Jak je uvedeno ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrné měsíční dovážené množství čínských modulů a článků činilo v období šetření 1 250 MW (20). Pro srovnání, během období celní evidence byl průměrný měsíční objem dovozu čínských modulů a článků přibližně pouze poloviční.
(433)
Vzhledem k nestabilní povaze trhu by podstatné zvýšení vývozu mohlo být alternativně posouzeno v relativním vyjádření namísto absolutního vyjádření. Za účelem posouzení, zda došlo k podstatnému zvýšení dovozu v relativním vyjádření, je třeba srovnat objemy dovozu se spotřebou na trhu Unie, tj. spotřeba by se musela snižovat podstatně rychlejším tempem než čínský dovoz. Jelikož objem dovozu čínských modulů a článků v období celní evidence byl v porovnání s objemem během období šetření pouze poloviční, musel by být pokles spotřeby podstatně vyšší než 50 %. Ačkoli přesné údaje o spotřebě v období celní evidence nejsou k dispozici, neexistují žádné signály, že by se spotřeba snížila o více než 50 %.
(434)
Z výše uvedených důvodů není kritérium týkající se podstatného zvýšení dovozu splněno. Vyvozuje se proto závěr, že konečné antidumpingové clo nebude uloženo se zpětnou platností přede dnem použitelnosti prozatímních opatření.
H. PODOBA OPATŘENÍ
(435)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, spolu s CCCME společný cenový závazek podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Nabídku závazku podpořily rovněž čínské orgány.
(436)
Komise nabídku přezkoumala a rozhodnutím 2013/423/EU nabídku závazku přijala. Jak bylo uvedeno ve 3., 4. a 7. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, s cílem posoudit, zda cenový závazek odstraňuje škodlivé účinky dumpingu, analyzovala Komise změněné podmínky na trhu, které jsou trvalé povahy a které se týkaly mimo jiné stávajících vývozních cen a úrovně pro odstranění újmy, s ohledem na niž bylo zjištěno, že je nižší než úroveň dumpingu.
(437)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení týkající se změny původní nabídky závazku. Požádali o revizi závazku tak, aby se zohlednilo vyloučení destiček z definice výrobku, jak bylo popsáno v 31. a 72. bodě odůvodnění. Ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení mimoto požádala řada dalších vývozců o zařazení do závazku.
(438)
Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU potvrdila Komise s ohledem na konečná cla přijetí závazku, který nabídli vývozci uvedení v příloze zmíněného rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013) (příloha I)
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
53,4 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může být odstavec 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na nějž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 41,3 %.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz destiček (tloušťka destiček nepřesahuje 400 mikrometrů) a modulů nebo panelů s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určených výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon, pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501231200281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT, se vybírají s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze III tohoto nařízení a
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy IV tohoto nařízení a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 4
Společnosti, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antidumpingového cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) no 1238/2013 DEL CONSEJO
de 2 de diciembre de 2013
por el que se impone un derecho antidumping definitivo y se cobra definitivamente el derecho provisional impuesto a las importaciones de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave (a saber, células) originarios o procedentes de la República Popular China
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) («Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 9, apartado 4, y su artículo 14, apartado 1,
Vista la propuesta de la Comisión Europea, previa consulta al Comité Consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Medidas provisionales
(1)
Mediante el Reglamento (UE) no 513/2013 (2) («Reglamento provisional»), la Comisión Europea («Comisión») impuso un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave (a saber, células y obleas) originarios o procedentes de la República Popular China («China» o «país afectado»).
(2)
La investigación se inició a raíz de la denuncia presentada el 25 de julio de 2012 por EU ProSun («denunciante») en nombre de productores que representaban más del 25 % de la producción total de la Unión de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave. La denuncia contenía indicios razonables de la existencia de dumping en dicho producto y de un perjuicio importante en consecuencia, lo que se consideró suficiente para justificar el inicio de una investigación.
2. Registro
(3)
Como se menciona en el considerando 3 del Reglamento provisional, a raíz de una solicitud del denunciante respaldada por las pruebas necesarias, la Comisión adoptó, el 1 de marzo de 2013, el Reglamento (UE) no 182/2013 (3), por el que se someten a registro las importaciones de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave (como células y obleas) originarios o procedentes de la República Popular China, con efectos a partir del 6 de marzo de 2013. El Reglamento provisional puso fin al registro de las importaciones a efectos de la investigación antidumping, de conformidad con el artículo 14, apartado 5, del Reglamento de base, ya que un derecho provisional antidumping ofrecía protección contra las importaciones objeto de dumping.
(4)
Algunas partes interesadas alegaron que la decisión relativa al registro de las importaciones carecía de fundamento, pues no se cumplían las condiciones con arreglo al artículo 14, apartado 5, del Reglamento de base. Sin embargo, estas alegaciones no se fundamentaron con pruebas fácticas, ni se basaron en ellas. En el momento de adoptar la decisión de registrar las importaciones, la Comisión disponía de suficientes indicios razonables para justificar la necesidad de tal registro, en particular el fuerte incremento de las importaciones tanto en términos absolutos como en cuota de mercado. Por tanto, se desestimaron las alegaciones a este respecto.
3. Aceptación de un compromiso respecto de los derechos provisionales
(5)
Mediante la Decisión 2013/423/UE (4), la Comisión aceptó la oferta de compromiso de los productores exportadores junto con la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos.
4. Procedimiento ulterior
(6)
Tras la divulgación de los hechos y consideraciones esenciales, en función de los cuales se decidió imponer medidas antidumping provisionales («divulgación provisional»), las autoridades chinas y varias partes interesadas presentaron por escrito sus observaciones sobre las conclusiones provisionales. También se dio la oportunidad de ser oídas a las partes interesadas que así lo solicitaron. Solicitaron audiencia con el Consejero Auditor de la Dirección General de Comercio la Alianza para la Energía Solar Asequible («AFASE»), que representa a los importadores y los operadores en sentido ascendente y descendente, y un importador, audiencia que les fue concedida.
(7)
La Comisión siguió recabando y verificando toda la información que consideró necesaria para establecer sus conclusiones definitivas. Se tuvieron en cuenta las observaciones orales y escritas de las partes interesadas y, en su caso, se modificaron en consecuencia las conclusiones provisionales.
(8)
Además, se llevaron a cabo inspecciones en los locales de las siguientes empresas:
i)
Operadores en sentido descendente
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, España
ii)
Consultora independiente
-
Europressedienst, Bonn, Alemania
(9)
La AFASE puso en duda la base jurídica de la visita realizada en los locales de Europressedienst, alegando que no es una parte interesada en la investigación y que, por consiguiente, no entra en el ámbito de aplicación del artículo 16 del Reglamento de base. Europressedienst, como se indica en los considerandos 99 y 120 del Reglamento provisional, proporcionó información sobre indicadores macroeconómicos. Se aclara que la Comisión realizó una inspección in situ en sus locales en aras del principio de buena administración, a fin de verificar la fiabilidad y exactitud de los datos en los que la Comisión ha basado sus conclusiones.
(10)
Las autoridades chinas reiteraron la alegación de que se habían violado sus derechos de defensa en relación con el acceso de las partes interesadas a los expedientes abiertos a inspección, dado que: i) faltaba información de los expedientes no confidenciales sin razón justificada y sin proporcionar resúmenes suficientemente detallados, o, de manera excepcional, sin exponer las razones por las que no se había aportado un resumen no confidencial; ii) faltaba la versión no confidencial del conjunto de respuestas al cuestionario de un productor de la Unión; y iii) los plazos para poner a disposición de las partes interesadas las versiones no confidenciales de las respuestas de los productores de la Unión al cuestionario eran excesivos.
(11)
i) Con respecto a la alegación de que faltaba información en el expediente de libre acceso, la parte interesada no especificó de qué información se trataba. ii) Su alegación de que no se había puesto a disposición de las partes la versión no confidencial de un conjunto completo de respuestas al cuestionario no era correcta. iii) En cuanto a los plazos para poner a disposición de las partes las respuestas no confidenciales al cuestionario de los productores de la Unión incluidos en la muestra, ya se había explicado a la parte en cuestión que los cuestionarios no se añadían al expediente no confidencial hasta que no se había comprobado que estaban completos y que sus resúmenes eran razonables. Para garantizar el derecho de los productores de la Unión al anonimato, se determinó que las versiones no confidenciales de los cuestionarios no revelaran la identidad del productor de la Unión en cuestión. En algunos casos, las partes que presentaban las versiones no confidenciales tuvieron que corregirlas en consecuencia antes de que pudieran ponerse a disposición de las demás partes interesadas.
(12)
En cualquier caso, no se considera que esto afectara en modo alguno a los derechos de defensa de las partes interesadas. La Comisión ofreció a todas las partes interesadas la oportunidad de responder a tiempo a la información incluida en el expediente abierto a inspección para que sus observaciones pudieran ser tenidas en cuenta, si estaban fundamentadas y justificadas, antes de extraer ninguna conclusión en la investigación. La parte interesada tuvo también ocasión de presentar observaciones a los cuestionarios de los productores de la Unión incluidos en la muestra después de la divulgación provisional y de la divulgación final. Por consiguiente, aun cuando las divulgaciones y el acceso de las partes interesadas al expediente abierto a inspección se basan en disposiciones jurídicas diferentes, debe señalarse que las partes interesadas tuvieron amplias oportunidades de presentar observaciones a la información aportada por cualquier parte en la investigación. En consecuencia, hubo que rechazar esta alegación.
(13)
Se informó a todas las partes interesadas de los hechos y consideraciones esenciales sobre cuya base se pretendía recomendar la imposición de un derecho antidumping definitivo a las importaciones de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave (a saber, células) originarios o procedentes de la República Popular China y el cobro definitivo de los importes garantizados mediante el derecho provisional («divulgación final»). A todas se les concedió un plazo para formular observaciones en relación con la divulgación final.
(14)
Las observaciones presentadas por las partes interesadas fueron examinadas y, en su caso, tenidas en cuenta.
5. Aceptación de un compromiso en vista de los derechos definitivos
(15)
Tras la divulgación final, la Comisión recibió una oferta modificada de compromiso de los productores exportadores junto con la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos, que abarca también la investigación antisubvención paralela. La Comisión confirmó la aceptación de dicho compromiso por medio de la Decisión de Ejecución 2013/707/UE (5) de la Comisión, de 4 de diciembre de 2013, que confirma la aceptación de un compromiso propuesto en relación con los procedimientos antidumping y antisubvenciones relativos a las importaciones de módulos fotovoltaicos de silicio cristalino y componentes clave (como células) originarios o procedentes de la República Popular China durante el período de aplicación de las medidas definitivas.
6. Partes afectadas por el procedimiento
a) Muestreo de productores de la Unión
(16)
Tras la imposición de las medidas provisionales, algunas partes interesadas volvieron a esgrimir el argumento de que el empleo excesivo de la confidencialidad les impedía hacer observaciones sobre la selección de la muestra de productores de la Unión y, por tanto, ejercer adecuadamente su derecho de defensa. La Comisión ya abordó este asunto en el considerando 9 del Reglamento provisional. Dado que no se aportó información nueva a este respecto, se confirman las conclusiones expuestas en el considerando 9 del Reglamento provisional.
(17)
Las autoridades chinas reiteraron su alegación de que no está justificada la confidencialidad de los nombres de los denunciantes y de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Como ya se decía en el considerando 9 del Reglamento provisional, los productores de la Unión habían solicitado que se salvaguardara la confidencialidad de sus nombres debido al riesgo de represalia. La Comisión consideró que esas solicitudes estaban suficientemente fundadas para aceptarlas. La información facilitada a la Comisión para fundamentar el riesgo de represalia no puede desvelarse a terceras partes, pues con ello se desvirtuaría el propósito de la solicitud de confidencialidad. Por otro lado, en un caso en el que, como señalan las autoridades chinas, un productor de la Unión reevaluó su postura y reveló su identidad al cumplimentar una solicitud para incoar una causa judicial contra el Reglamento provisional, ya no hay razón para desvelar la información en cuya base se concedió el anonimato, pues se ha revelado la identidad.
(18)
A raíz de la divulgación provisional, una parte interesada reiteró que la información en la que se basó la selección de la muestra no era fiable, pero no proporcionó ninguna prueba adicional a este respecto. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(19)
Tras la divulgación final, la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos reiteró los argumentos sobre el método empleado para seleccionar la muestra provisional de productores de la Unión. Alega, en particular, que las instituciones no han tenido en cuenta a ciento veinte productores. La Comisión ya abordó este asunto en el considerando 9 del Reglamento provisional. Además, las instituciones verificaron las actividades de las empresas incluidas en esa lista. Resultó que la lista incluía sobre todo instaladores, distribuidores, importadores vinculados y productores exportadores de China, Taiwán y la India. No era, pues, apta para demostrar que las instituciones hubieran pasado por alto a un número significativo de productores de la Unión. Por otro lado, la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos no refutó la producción total de la Unión aportando cifras alternativas, ni presentó pruebas de que la representatividad de la muestra pudiera verse afectada, ya que ninguno de los supuestos productores de la Unión adicionales habría sido seleccionado para la muestra si la Comisión hubiera tenido conocimiento de él.
(20)
Tras la exclusión de las obleas de la definición del producto afectado, y por ende del ámbito de la presente investigación, según se indica en el considerando 32, la muestra final se compuso de ocho productores de la Unión. No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa al muestreo de productores de la Unión, se confirman las conclusiones recogidas en los considerandos 7 a 10 del Reglamento provisional, según han quedado modificados.
b) Muestreo de importadores no vinculados
(21)
Tras la imposición de las medidas provisionales, como se indica en el considerando 12 del Reglamento provisional, la Comisión se puso en contacto con más importadores que ya habían cooperado en la investigación en la fase de inicio proporcionando información básica sobre sus actividades relacionadas con el producto investigado durante el período de investigación, según se especifica en el anuncio de inicio. El propósito era evaluar si podía incrementarse el tamaño de la muestra de importadores no vinculados. Seis empresas calificadas como importadores no vinculados que comerciaban con el producto afectado (es decir, lo compraban y lo vendían) se presentaron y mostraron su disposición a seguir cooperando en la investigación. De estas seis, cinco respondieron dentro del plazo establecido. De las cinco respuestas recibidas, solo tres eran suficientemente completas y permitían una evaluación válida. Sobre esta base, se extendió la muestra de importadores no vinculados, formada ahora por cuatro importadores en relación con los módulos, que representaban en torno al 2 % - 5 % del total de importaciones del país afectado. Vista la estructura de los importadores no vinculados, que en su mayoría eran pequeñas y medianas empresas, no fue posible constituir una muestra que representara una proporción mayor, ya que los recursos a disposición de las instituciones eran limitados.
(22)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa al muestreo de importadores no vinculados, se confirman los considerandos 11 y 12 del Reglamento provisional, con las modificaciones indicadas.
c) Muestreo de productores exportadores
(23)
Tras la divulgación provisional, varias empresas no incluidas en la muestra hicieron observaciones arguyendo que su situación era diferente a la de las empresas incluidas en la muestra. Argumentaban que, en consecuencia, deberían beneficiarse de un tipo de derecho individual con arreglo al artículo 17, apartado 3, del Reglamento de base. Sin embargo, debido al elevado número de empresas que cooperaron (a menudo grupos de empresas), no fue posible investigar individualmente a cada empresa. Por tanto, con arreglo al artículo 9, apartado 6, estas empresas están sujetas al derecho medio ponderado de las empresas incluidas en la muestra.
(24)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa al muestreo de productores exportadores, se confirman los considerandos 13 y 14 del Reglamento provisional.
7. Período de investigación y período considerado
(25)
Según lo expuesto en el considerando 19 del Reglamento provisional, la investigación del dumping y el perjuicio abarcó el período comprendido entre el 1 de julio de 2011 y el 30 de junio de 2012 («período de investigación» o «PI»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde 2009 hasta el final del periodo de investigación («periodo considerado»).
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
1. Introducción
(26)
Como se indica en los considerandos 20 a 49 del Reglamento provisional, el producto afectado según se definió provisionalmente son los módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y las células y obleas del tipo utilizado en los módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino, originarios o procedentes de China. Las células y obleas tienen un grosor no superior a 400 micrómetros. El producto se incluye actualmente en los códigos de NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 y ex 8541 40 90 («producto afectado»).
(27)
Están excluidos de la definición del producto afectado los siguientes tipos de productos:
-
los cargadores solares que consten de menos de seis células, sean portátiles y suministren electricidad a aparatos o carguen baterías,
-
los productos fotovoltaicos de capa fina,
-
los productos fotovoltaicos de silicio cristalino que formen parte integrante de manera permanente de aparatos eléctricos cuya función no consista en generar electricidad y consuman la electricidad generada por las células fotovoltaicas de silicio cristalino integradas.
2. Alegaciones relativas a la definición del producto
2.1. Exclusión de las obleas
(28)
Tras la divulgación provisional, las partes interesadas alegaron que debería excluirse de la definición del producto a las obleas, pues no comparten las mismas características físicas, químicas y técnicas que las células y los módulos. A los argumentos presentados en la fase provisional se sumaron otros dos tras la divulgación provisional.
(29)
En primer lugar, las partes interesadas alegaron que las obleas pueden emplearse para otros fines que la fabricación de células, concretamente para la producción de circuitos integrados y otros microdispositivos. A este respecto cabe señalar que en el ámbito de la presente investigación no se incluyen todas las obleas, sino únicamente las «obleas del tipo utilizado en los módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino» y las «obleas cuyo grosor no es superior a 400 micrómetros». Si bien es cierto que existen obleas en otras aplicaciones, la investigación nunca abarcó las que se utilizan en la fabricación de otros productos, tales como circuitos integrados. Además, ningún productor, importador o usuario participante en el mercado de estos otros tipos de obleas se presentó alegando que sus obleas serían sometidas a registro o derechos antidumping provisionales. Por tanto, se confirma que estos otros tipos de obleas no entran en la definición del producto investigado. Al mismo tiempo, esto demuestra que las obleas no tienen necesariamente el mismo uso final que las células y los módulos.
(30)
En segundo lugar, las partes interesadas alegaron que las obleas no transformadas no poseen ninguna de las propiedades eléctricas esenciales que distinguen a las células y los módulos solares de otros productos. En particular, las obleas no tienen la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar, que es la función fundamental de las células y los módulos fotovoltaicos cristalinos.
(31)
Este argumento es aceptable. En efecto, tras una verificación más detallada, y en contra de lo que dice el considerando 36 del Reglamento provisional, a saber, que «módulos, células y obleas tienen el mismo uso final, convertir la luz solar en energía eléctrica», lo cierto es que una oblea solo adquiere la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar una vez que ha sido transformada en célula.
(32)
Debido a sus características físicas y técnicas básicas diferentes, definidas durante la investigación, entre otras cosas, como la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar, y sopesados todos los factores, se llega a la conclusión de que debe excluirse a las obleas de la definición del producto afectado y, por ende, del ámbito de la presente investigación.
2.2. Investigaciones por separado para las células y para los módulos
(33)
Las partes interesadas reiteraron que las células y los módulos no son un único producto y que, por consiguiente, deberían examinarse por separado, repitiendo básicamente los argumentos ya abordados en los considerandos 27 a 39 del Reglamento provisional. No obstante, a diferencia de las obleas, las células y los módulos sí que comparten la misma característica básica, a saber, la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar. Por tanto, se rechazaron estos argumentos.
(34)
Tras la divulgación final, un exportador argumentó que las células no pueden producir electricidad por sí mismas. Supuestamente, para ello tienen que estar integradas en módulos. Sin embargo, cada célula tiene capacidad para generar por sí misma electricidad a partir de la luz solar con una potencia típica aproximada de 4 W. Aunque esa potencia pueda ser insuficiente para la mayoría de las aplicaciones que requieren el montaje de muchas células en módulos, ello no significa que una célula no tenga en sí misma la capacidad para generar electricidad.
(35)
Tras la divulgación final, un exportador argumentó que la imposibilidad de establecer un valor normal para los módulos a partir del valor normal para las células, según se describe en el considerando 100, demuestra que módulos y células no deben considerarse un único producto.
(36)
A este respecto hay que señalar que, en la mayoría de las investigaciones antidumping, incluida la presente, la comparación entre los valores normales y los precios de exportación se realiza en función de los tipos de producto. Se hace así porque, con frecuencia, una gama muy amplia de tipos de productos comparten las mismas características físicas, técnicas o químicas, lo que a menudo lleva a que tipos de productos con costes y precios muy distintos se incluyan en la definición de «producto afectado». El mero hecho de que no sea posible establecer el valor normal de un determinado tipo de producto sobre la base del valor normal de otro tipo de producto no significa que ambos tipos no puedan considerarse un solo producto. Como se describe en el considerando 32, las células y los módulos tienen las mismas características físicas y técnicas básicas, entre otras la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar.
(37)
También se argumenta que, si las células y los módulos fueran un único producto con diferencias menores, no debería ser tan difícil ajustar el precio de las células para establecer el precio de los módulos. A este respecto hay que señalar que no hay ningún requisito que exija que solo haya diferencias menores entre los diferentes tipos del producto afectado. Al contrario, basta con que los diferentes tipos del producto afectado compartan las mismas características físicas, técnicas o químicas básicas. Es lo que ocurre en el caso de las células y los módulos, que, entre otras cosas, tienen la capacidad de generar electricidad a partir de la luz solar.
(38)
La misma parte argumentó que las células no son simplemente otro tipo de módulo, sino un producto distinto por completo. En efecto, una célula es el componente clave de un módulo. Como componente clave, es evidente que una célula no es un producto completamente distinto, pues comparte con los módulos la misma característica básica de generar electricidad a partir de la luz solar, como se indica en el considerando 32.
(39)
La misma parte argumentó además que, al seleccionar las muestras de productores de la Unión y exportadores chinos, se tuvo en cuenta la diferencia entre células y módulos. Por tanto, deberían haberse establecido tipos de derecho distintos para los módulos y para las células. A este respecto, se confirma que efectivamente se tuvo en cuenta la diferencia entre módulos y células al seleccionar la muestra de productores de la Unión y exportadores chinos, como se indica en los considerandos 10 y 14 del Reglamento provisional. Sin embargo, esto solo se hizo para garantizar que la muestra fuera representativa y no significa que los módulos y las células no deban considerarse un único producto afectado, ni que deban establecerse tipos de derecho por separado para los módulos y para las células. De hecho, al seleccionar la muestra fue importante distinguir entre células y módulos para garantizar que la muestra fuera representativa de todos los tipos de producto. Por otro lado, dado que había una cierta incertidumbre sobre la cuestión de considerar las células y los módulos como un solo producto o como dos productos aparte, fue necesario garantizar la representatividad para los dos resultados posibles.
(40)
Además, se argumenta que el considerando 100, según el cual los costes de transformación de los módulos son significativos, está en contradicción con el considerando 32 del Reglamento provisional, en el que se dice que el valor añadido no se concentra en una fase concreta del proceso de producción. A este respecto hay que recordar que el considerando 100 aclara también que la diferencia entre el coste de las células y el coste de los módulos es del 34 %, lo que significa que el 66 % del valor de un módulo proviene de la célula. Por consiguiente, se concluye que el valor añadido no se concentra en una fase concreta del proceso de producción.
(41)
Los productores exportadores alegaron que el hecho de que el compromiso impusiera precios y volúmenes mínimos de importación diferentes para las células y los módulos confirma que estos productos son distintos y requieren investigaciones por separado. Sin embargo, los precios mínimos de importación diferentes son meramente una indicación de que las células y los módulos constituyen grupos distintos de tipos de producto que se venden a precios diferentes. Por tanto, es preciso definir precios diferentes para que los precios mínimos de importación sean significativos.
(42)
Además, el hecho de que las células y los módulos sean grupos distintos de tipos de producto no es en sí relevante para la definición del producto afectado. Para la definición del producto afectado basta con que los productos compartan las mismas características básicas y usos finales básicos, como ocurre con los módulos y las células según se expone en los considerandos 32 y 48, respectivamente.
(43)
Las autoridades chinas argumentaron que el examen de si las células y los módulos son un único producto afectado no aborda una serie de criterios definidos por el Órgano de Apelación en su informe CE-Amianto (6). Sin embargo, esos criterios se aplican para la definición del «producto similar», no del producto afectado. En otras palabras, estos criterios han de utilizarse para definir el producto similar, por ejemplo el producto similar producido por la industria de la Unión, que se compara luego con el producto afectado exportado por los productores exportadores chinos. Estos criterios no son pertinentes a la hora de definir el producto afectado. De cualquier modo, las instituciones observan que la aplicación de los criterios utilizados en el informe CE-Amianto a la definición del producto afectado en el presente caso no daría un resultado diferente. Los criterios primero y segundo (propiedades, naturaleza y calidad, por un lado, y usos finales, por otro) son idénticos a las propiedades físicas, químicas y técnicas y los usos finales que se exponen en los considerandos precedentes. El tercer criterio (gustos y hábitos de los consumidores) no es realmente útil en el presente caso, pues las células son el componente clave de los módulos; por lo que respecta al cuarto criterio, la clasificación arancelaria, cabe señalar que tanto las células como los módulos pueden declararse en la partida arancelaria 8541 40 90, mientras que las partidas arancelarias de la rúbrica 8501 se destinan a los generadores eléctricos en general, y no a los productos solares en particular.
(44)
Otras partes interesadas argumentaron que la aplicación objetiva de los criterios desarrollados por el Tribunal de Justicia en asuntos anteriores (7) conduce supuestamente a la conclusión de que los módulos y las células son productos diferentes. A este respecto hay que señalar que el Tribunal no ha hecho más que indicar una serie de criterios que pueden ser tenidos en cuenta, pero que no hay obligación de utilizarlos todos en todos los casos, pues pueden no ser todos pertinentes. Estos criterios se evaluaron en los considerandos 27 a 39 del Reglamento provisional, donde se determinó que varios de ellos no eran pertinentes en el presente caso. En el asunto Brosmann, la evaluación de si distintos tipos de calzado se incluían en el «producto afectado» también se llevó a cabo sobre la base de solo tres criterios que se consideraron pertinentes. Dado que las partes interesadas no presentaron argumentación alguna de por qué la aplicación objetiva de los criterios hace llegar a la conclusión de que los módulos y las células son productos distintos, no puede aceptarse este argumento.
(45)
Además, hay que recordar que las células y los módulos tienen los mismos usos finales básicos, a saber, se venden para ser integrados en sistemas solares fotovoltaicos. El rendimiento de los módulos está directamente relacionado con el de las células, como se indica en el considerando 28 del Reglamento provisional.
(46)
Otra parte interesada argumentó que, con la exclusión de las obleas de la definición del producto, y debido a la transformación importante que requiere la fabricación de módulos a partir de las células, queda refutado el argumento de que las células y los módulos tienen los mismos usos finales. También se arguye que la evaluación según la cual los módulos y las células tienen los mismos usos finales se basa en el supuesto de que obleas, módulos y células comparten el mismo proceso de producción.
(47)
En primer lugar, es errónea la conclusión de que la evaluación según la cual los módulos y las células tienen los mismos usos finales se basa en el proceso de producción. Aunque ambos enunciados figuran efectivamente en el considerando 36 del Reglamento provisional, ello no significa que una conclusión se base en el otro supuesto. El término «además» que separa los dos enunciados deja claro que el segundo no se basa en el primero. Además, los dos enunciados se formulan para abordar cuestiones distintas dentro del epígrafe «Uso final e intercambiabilidad». El primer enunciado sobre el proceso de producción aborda la intercambiabilidad, mientras que el segundo se refiere al uso final. Así pues, el supuesto de que la evaluación según la cual los módulos y las células tienen los mismos usos finales se basa a su vez en el supuesto de que obleas, módulos y células comparten el mismo proceso de producción es incorrecto.
(48)
En cuanto al uso final real de las células y los módulos, las partes interesadas no discuten que unas y otros se venden para ser integrados en sistemas solares fotovoltaicos. Por consiguiente, se confirma la conclusión de que los módulos y las células tienen el mismo uso final.
2.3. Células monocristalinas y policristalinas
(49)
Una parte interesada alegó que en la Unión no se producían células monocristalinas y que sus exportaciones de células monocristalinas no competían con la industria de la Unión. Sin embargo, la investigación puso de manifiesto la existencia en la Unión de producción de células monocristalinas. Por tanto, se rechazó este argumento. En cualquier caso, el Tribunal General sostuvo en el asunto Brosmann que la ausencia de producción de un determinado producto en la Comunidad no es un factor decisivo.
2.4. Cláusula de procedencia
(50)
Las partes interesadas argumentaron que la ampliación del ámbito de la investigación a los productos «procedentes» de China estaba injustificada, puesto que la investigación se había iniciado únicamente contra los productos originarios de China.
(51)
Sin embargo, los productos procedentes de China ya estaban incluidos en la fase de inicio. En el punto 5 del anuncio de inicio (8) puede leerse lo siguiente: «se invita, por tanto, a las empresas que envían el producto afectado desde la República Popular China, pero consideran que parte de dichas exportaciones, o incluso todas ellas, no tienen su origen aduanero en la República Popular China, a que se den a conocer en la presente investigación y faciliten toda la información pertinente». Así pues, es evidente que todas las empresas que expiden productos desde China tuvieron la oportunidad de cooperar en la investigación. Por otro lado, dado que el producto investigado incorpora con frecuencia componentes y piezas procedentes de distintos países, también se anunció en el punto 5 del anuncio de inicio que podrían «adoptarse disposiciones especiales» para abordar esta cuestión.
(52)
Por tanto, se considera que todos los agentes económicos afectados fueron debidamente informados de la posibilidad de que se adoptaran, en su caso, disposiciones especiales con respecto a los productos expedidos desde China, y se les invitó a que cooperaran en la investigación. Así pues, el ámbito de la investigación no se amplió a los «productos procedentes de China», ya que estos estaban incluidos desde el principio.
(53)
Tras la divulgación, las partes interesadas argumentaron que, con independencia de lo dispuesto en el anuncio de inicio al que se refiere el considerando 51, la investigación estaba limitada a mercancías originarias de China y no evaluaba el impacto de las procedentes de ese país.
(54)
A este respecto cabe señalar que, para garantizar que durante la investigación se evaluaran todas las mercancías procedentes de China, y no solo las originarias de este país, se tomaron las medidas que se exponen a continuación.
-
Se invitó a todas las empresas que expiden el producto afectado desde China a que se dieran a conocer en la investigación, sin importar el origen de las mercancías.
-
En el anexo A del anuncio de inicio se pidió a los exportadores que facilitaran información sobre todos los productos fabricados por la empresa. Dicha información no se limitaba a las mercancías originarias de China.
-
Sobre la base de esa información, que incluía todas las exportaciones a la UE fuera cual fuera el origen de las mercancías, se seleccionó una muestra representativa.
-
Los productores incluidos en la muestra recibieron un cuestionario dirigido a los «productores que exportan a la Unión Europea», en el que se hacía referencia a China como «país afectado», no como país de origen. Por tanto, estaba claro que se investigaban todas las mercancías, con independencia de su origen.
(55)
Así pues, se concluye que la investigación abarcaba todas las mercancías originarias o procedentes de China y que sus conclusiones, concretamente las relativas al dumping y al perjuicio, se referían a todas las mercancías originarias o procedentes de China.
(56)
Tras la divulgación final, las partes interesadas argumentaron que la denuncia solo contenía indicios razonables en relación con las importaciones de paneles solares originarios de China, no con mercancías procedentes de este país. A este respecto debe aclararse que la denuncia abarcaba las mercancías from the PRC («procedentes de China»), como puede verse en la portada presentada por el solicitante, que lleva el sello. Antes de esa página hay otra en el expediente en la que sí puede leerse originating in the People's Republic of China («originarios de la República Popular China»). Sin embargo, esta no formaba parte del documento presentado por el denunciante, sino que la añadieron como portada los servicios de la Comisión utilizando el nombre dado a la investigación, más que repitiendo el título de la denuncia. Por tanto, se considera que la denuncia abarcaba todas las mercancías procedentes de China, originarias o no de ese país.
(57)
Los productores exportadores chinos argumentaron además que no podía esperarse razonablemente que los productores exportadores de terceros países supieran que sus productos podían ser objeto también de la investigación. A este respecto debe señalarse que las medidas no se aplican a las mercancías en tránsito en el sentido del artículo V del Acuerdo General sobre Aranceles Aduaneros y Comercio (GATT). Por consiguiente, las medidas no afectan a las productores exportadores que no realizan operaciones en China. Por otro lado, ningún productor exportador de terceros países planteó la cuestión de que los productos por él exportados fueran sometidos al derecho antidumping.
(58)
Los mismos productores exportadores argumentaron que no se pidió a los productores exportadores de terceros países que se dieran a conocer, ni se les dio la oportunidad de demostrar que sus productos no eran objeto de dumping. Las instituciones consideran que las medidas no afectan a los productores exportadores que no realizan operaciones en China, pues sus mercancías, si se expiden desde este país, habrán estado en tránsito. Todos los demás productores exportadores fueron informados por medio del anuncio de inicio de que sus operaciones formaban parte de la investigación.
(59)
Las autoridades chinas argumentaron que, si bien el artículo 1, apartado 3, del Reglamento de base permite apartarse del principio de que el país exportador es el país de origen, esta disposición no es aplicable en el presente caso. En apoyo de esta alegación arguyen que no se ha hecho un análisis completo para determinar si el país exportador puede ser un país intermediario. Las instituciones discrepan de esta interpretación del artículo 1, apartado 3, del Reglamento de base. Ninguna parte discute la producción significativa que existe en China. Que China sea o no el país de origen de las mercancías acabadas depende de varios factores. El análisis del dumping, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión llevado a cabo por las instituciones se refiere a esa producción, al margen de la cuestión de si la mercancía acabada exportada tiene su origen arancelario en China. Ante los sólidos indicios de que no todos los productos que fueron por lo menos en parte fabricados en China se considerarían arancelariamente originarios de ese país, las instituciones decidieron que era preciso abarcar también los productos con respecto a los cuales China es solo un país intermediario.
(60)
Las autoridades chinas argumentaron además que, puesto que no se había concedido el trato de economía de mercado a ningún exportador chino, no había un precio comparable de los paneles solares en China y, por tanto, este país no podía utilizarse como país intermediario. Sin embargo, cabe señalar a este respecto que las tres condiciones del artículo 1, apartado 3, del Reglamento de base se ofrecen meramente a título de ejemplo, y que puede que no todas sean pertinentes en todos los casos. En el caso presente, puesto que no se concedió el trato de economía de mercado a ningún exportador chino, el precio comparable tuvo que establecerse en el país análogo, y este precio comparable es el mismo con independencia de que China se considere el país de origen o el país intermediario. Por consiguiente, la cuestión de si existe un precio comparable en ese país es irrelevante, ya que, en el presente caso, el precio comparable no se establece en él, sino en el país análogo.
2.5. Cargadores solares
(61)
Tras la divulgación provisional, las partes interesadas alegaron que la definición de «cargadores solares que constan de menos de seis células» es demasiado restringida y debería ampliarse a productos de función similar como los que, siendo de tamaño similar, cuentan con un número mayor de células más pequeñas.
(62)
También alegaron que es demasiado restringida la definición de «productos fotovoltaicos de silicio cristalino que forman parte integrante de aparatos eléctricos», pues solo se excluye el aparato eléctrico completo, mientras que no quedan necesariamente excluidos los componentes solares que van a integrarse en los aparatos eléctricos.
(63)
De hecho, el análisis de los argumentos mencionados puso de manifiesto que es más apropiado añadir a la exclusión de esos productos un criterio basado en una norma técnica. En particular, se estableció que las definiciones de la norma que se cita a continuación determinan más adecuadamente los productos que deben excluirse del ámbito de las medidas: norma internacional IEC 61730-1, Clases de aplicación, clase C: tensión limitada, aplicaciones de potencia limitada (9).
(64)
Tras la divulgación definitiva se recibieron observaciones acerca de la exclusión sobre la base de la norma citada. Se argumentó que, en lugar de remitirse a la norma, sería más adecuado definir la exclusión en función de la tensión de salida y la potencia de salida, del siguiente modo: «módulos o paneles con una tensión de salida no superior a 50 V CC y una potencia de salida no superior a 50 W únicamente para uso directo como cargadores de baterías en sistemas con las mismas características de tensión y potencia». Esta alegación se consideró aceptable y la exclusión se determina finalmente conforme a esa definición.
2.6. Módulos solares integrados en tejados
(65)
Otra parte interesada alegó que debían excluirse del ámbito de la investigación los módulos solares integrados en tejados, pues combinan la funcionalidad de un módulo solar con la de una teja o pizarra. Por tanto, no serían directamente intercambiables con un módulo solar estándar.
(66)
Sin embargo, la investigación puso de manifiesto que tanto los módulos estándar como los módulos solares integrados en el tejado han de cumplir las mismas normas eléctricas. Además, si bien un módulo solar integrado en el tejado no puede reemplazarse simplemente con un módulo estándar, sí puede sustituirse por un módulo estándar más una teja o pizarra. Así pues, estos productos poseen la misma propiedad técnica de generar electricidad a partir de la luz solar. La funcionalidad añadida (que de lo contrario ofrece el material del tejado) no se consideró fundamental y no justifica que se excluya de la definición del producto a los módulos solares integrados en el tejado.
(67)
Tras la divulgación definitiva, la misma parte interesada argumentó que la ausencia de intercambiabilidad dual entre los módulos solares integrados en el tejado y los módulos solares estándar es indicativa de que aquellos deberían excluirse del ámbito de las medidas, remitiéndose al caso del calzado en general y al del calzado deportivo de tecnología especial en particular (10). Sin embargo, las razones para excluir el calzado deportivo de tecnología especial eran numerosas, y el Tribunal General no consideró la ausencia de intercambiabilidad dual en sí misma razón suficiente en el asunto Brosmann (11), y confirmó que productos muy distintos, como unos zapatos de ciudad o unas botas de senderismo, pueden de hecho considerarse producto afectado en una única investigación antidumping, a pesar de sus diferencias.
(68)
Además, la parte interesada alegó que la ausencia de producción en la Unión y el hecho de que la parte interesada posea derechos de propiedad industrial e intelectual confirman que los módulos solares integrados en el tejado son innovadores y distintos de los demás productos. Sin embargo, y haciendo de nuevo referencia al caso del calzado mencionado por la parte interesada, el Tribunal General sostuvo que la inexistencia de producción comunitaria de un tipo de calzado y la existencia de una patente no resultan determinantes (12). En consecuencia, el calzado de tecnología patentada se consideró producto afectado en ese caso.
(69)
La parte interesada argumentó también que los módulos solares integrados en el tejado debían excluirse de la definición del producto afectado, ya que se venden a precios mucho más altos que los módulos estándar. También en el asunto mencionado relativo al calzado se excluyó de la definición de producto afectado el calzado deportivo de tecnología especial por encima de un determinado precio. A este respecto hay que señalar que un módulo solar integrado en el tejado combina la funcionalidad de un módulo solar y la de una teja o pizarra, como se ha indicado en considerando 66. Por tanto, no es significativo comparar directamente los precios, pues la funcionalidad añadida conduce lógicamente a unos precios más elevados.
(70)
En respuesta a este argumento, la parte interesada arguyó que sería entonces imposible invocar nunca las diferencias de precio como indicador adicional para justificar la exclusión de la definición del producto. Sin embargo, esta interpretación es exagerada. Lo que se dice en el considerando anterior es sencillamente que, en este caso en particular, en el que los módulos solares integrados en el tejado combinan la funcionalidad del producto afectado con la de otro producto (en este caso una teja o pizarra), el precio, lógicamente, no es relevante. Esto no significa en modo alguno que en otros caso no pueda utilizarse la diferencia de precio como indicador válido para determinar si ha de excluirse un producto de la definición de producto afectado.
(71)
Por último, la parte interesada argumentó que debería concederse acceso al compromiso de precio mínimo a su proveedor de módulos solares integrados en el tejado. Sin embargo, el exportador chino en cuestión no cooperó en la investigación, y como parte no cooperante no puede optar a la participación en el compromiso. Por tanto, no puede aceptarse esta solicitud.
3. Conclusión
(72)
En vista de lo antedicho, el producto afectado se define definitivamente como módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y células del tipo utilizado en módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino, originarios o procedentes de China, salvo que estén en tránsito a tenor del artículo V del GATT. Las células tienen un grosor no superior a 400 micrómetros. Este producto está clasificado actualmente en los códigos NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 y ex 8541 40 90.
(73)
Están excluidos de la definición del producto afectado los siguientes tipos de productos:
-
los cargadores solares que consten de menos de seis células, sean portátiles y suministren electricidad a aparatos o carguen baterías,
-
los productos fotovoltaicos de capa fina,
-
los productos fotovoltaicos de silicio cristalino que formen parte integrante de manera permanente de aparatos eléctricos cuya función no consista en generar electricidad y consuman la electricidad generada por las células fotovoltaicas de silicio cristalino integradas,
-
módulos o paneles con una tensión de salida no superior a 50 V CC y una potencia de salida no superior a 50 W únicamente para uso directo como cargadores de baterías en sistemas con las mismas características de tensión y potencia.
(74)
Tras la exclusión de las obleas, el análisis se ha revisado excluyendo los datos y análisis relativos a obleas, salvo que se indique otra cosa. Dado que las obleas representaron un porcentaje pequeño de las importaciones del producto afectado en la UE (en torno al 2 % en valor) durante el PI, se considera que su exclusión tiene un efecto, si acaso, insignificante en las conclusiones. Se han abordado todas las observaciones de las partes interesadas, pero se ha excluido toda referencia a las obleas, aun habiendo sido planteada. En consecuencia, ya no son aplicables las referencias y los datos relativos a obleas recogidos en los considerandos del Reglamento provisional, aunque el presente Reglamento confirme los considerandos pertinentes.
(75)
Por consiguiente, las conclusiones provisionales, modificadas según lo expuesto en los considerandos 26 a 74, se confirman definitivamente. A efectos del presente procedimiento, y de conformidad con la práctica reiterada, se consideró, por tanto, que debe entenderse que todos los tipos del producto afectado constituyen un solo y mismo producto.
C. DUMPING
1. La República Popular China
1.1. Trato de economía de mercado (TEM)
(76)
Tras la divulgación provisional, las partes interesadas alegaron que la determinación del TEM se había efectuado fuera de plazo, es decir, transcurrido el período de tres meses establecido en el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base, y que la investigación debía concluir, por tanto, sin demora.
(77)
A este respecto, dichas partes argumentaron que la modificación del Reglamento de base (13) que supuestamente ampliaba a ocho meses el plazo para efectuar la determinación del TEM entró en vigor solo después de que expirara el plazo previamente aplicable de tres meses. La modificación solo se aplicaría a las investigaciones futuras y a las investigaciones pendientes cuyo plazo para la determinación del TEM aún no hubiera expirado en ese momento.
(78)
Sin embargo, el artículo 2 del Reglamento que modifica el Reglamento de base establece claramente que «se aplicará a todas las investigaciones nuevas y pendientes a partir del 15 de diciembre de 2012». Ni en ese artículo, ni de hecho en todo el Reglamento, se hace referencia alguna a la condición alegada por las partes interesadas de que el plazo para la determinación del TEM aún no haya expirado. Por tanto, este argumento no es aceptable.
(79)
Tras la divulgación final, varias partes interesadas reiteraron su argumento de que la determinación del TEM se hizo fuera de plazo, sin cuestionar el hecho de que la modificación del Reglamento de base a la que se refiere el considerando 78 se aplica a todas las investigaciones pendientes, incluida la presente. Por tanto, se concluye definitivamente que la determinación del TEM no se hizo fuera de plazo.
(80)
Tras la divulgación final, un exportador alegó que no se debía haber denegado el TEM porque tres empresas que cesaron sus operaciones en 2011 no tuvieran exclusivamente un juego de libros contables básicos. En particular, se cuestionó con arreglo a qué norma de contabilidad debía una empresa que había cesado sus operaciones preparar no obstante esos libros contables.
(81)
A este respecto hay que señalar que las normas de contabilidad no definen qué empresas deben preparar estados financieros, sino cómo han de prepararse estos. En el caso de China es la «Norma de contabilidad para empresas de negocios: norma básica» la que, en su artículo 4, establece que la empresa debe elaborar registros financieros. Se trata de una obligación vinculante y las empresas que han cesado sus operaciones no están eximidas.
(82)
Por otro lado, aunque estas empresas hubieran cesado sus actividades, seguían teniendo activos (terrenos, edificios, maquinaria y existencias) y pasivos y existiendo como entidades jurídicas, por lo menos hasta 2013. Por tanto, se considera que estaban obligadas a hacer públicos sus libros contables correspondientes a 2011, y la ausencia de tales libros constituye una violación del criterio 2.
(83)
Tras la divulgación final, los exportadores alegaron también que los beneficios recibidos de regímenes fiscales preferenciales y subvenciones no representaban una proporción importante de su cifra de negocios, lo que supuestamente confirmaba la investigación antisubvención paralela.
(84)
A este respecto debe recordarse que este argumento ya se abordaba en el considerando 65 del Reglamento provisional, Se subrayaba que, debido en particular a la naturaleza de esa ventaja, el beneficio absoluto recibido durante el PI es irrelevante para determinar si la distorsión es «significativa». Por tanto, se rechazó esta alegación.
(85)
A falta de otras observaciones sobre el trato de economía de mercado, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 50 a 69 del Reglamento provisional.
1.2. Examen individual
(86)
Como se indica en el considerando 70 del Reglamento provisional, dieciocho productores exportadores o grupos de productores exportadores que cooperaron y que no habían sido seleccionados para la muestra solicitaron ser objeto de un examen individual de conformidad con el artículo 17, apartado 3, del Reglamento de base. En el presente caso, la muestra ya estaba compuesta de siete grupos de empresas, consistentes típicamente en una serie de productores exportadores y comerciantes e importadores vinculados de la Unión y de terceros países. El examen individual de otros dieciocho (grupos de) productores exportadores, además de los siete grupos de productores exportadores incluidos en la muestra, resultaría indebidamente oneroso e impediría terminar la investigación a su debido tiempo.
(87)
A falta de otras observaciones sobre el examen individual, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 70 y 71 del Reglamento provisional.
1.3. País análogo
(88)
Las partes interesadas apuntaron que la India no es un país análogo adecuado debido a las disposiciones de contenido local aplicables a los proyectos de la Jawaharlal Nehru National Solar Mission («JNNSM»). Una parte alegó que se exige un 75 % de contenido local, mientras que, según otra, los productores indios pueden cobrar precios más altos por los módulos de fabricación 100 % nacional. Alegaron además que esos requisitos incrementan significativamente los precios de los productos locales. En apoyo de esta alegación se presentó un artículo de prensa indio (14). Sin embargo, este artículo se publicó casi un año después de que acabara el período de investigación, y no se aportó prueba alguna de su impacto durante dicho período.
(89)
Sin embargo, ese mismo artículo de prensa informaba de que la industria solar india tiene que hacer frente a la férrea competencia de los fabricantes occidentales y chinos. Así lo corrobora el constante aumento de las importaciones en la India, como se expone en el considerando 92. Si bien es verdad que los requisitos sobre el contenido local pueden tener un cierto impacto en el mercado nacional indio, puede extraerse la clara conclusión de que el mercado indio es un mercado competitivo, en el que muchas empresas nacionales y extranjeras compiten efectivamente entre sí.
(90)
Además, según la información publicada por el Centro Común de Investigación (JRC) (15), la mayoría de los proyectos de la JNNSM estarán en línea a partir de 2015. De hecho, el objetivo para 2012 en relación con los sistemas fotovoltaicos conectados a la red en el marco de la JNNSM era de solo 50 MW, en comparación con una capacidad total conectada a la red en la India que superaba 1 GW ya en junio de 2012. Esto demuestra que, durante el PI, la importancia de la JNNSM en el total de instalaciones solares en la India estaba por debajo del 5 % y, por tanto, su impacto y el de sus requisitos sobre contenido local, si es que ya existían durante el PI, hecho que las partes interesadas no han demostrado, fue, a lo sumo, limitado. La mayoría de las instalaciones durante el PI estaban en el estado de Gujarat (en torno al 65 %) y funcionaban con políticas de apoyo públicas.
(91)
Las partes interesadas alegaron que el mercado indio estaba protegido de facto durante el PI frente a las importaciones procedentes de varias fuentes, entre ellas China, pues el inicio de una investigación antidumping estaba amagando desde el comienzo de 2012. De hecho, la India inició una investigación antidumping contra las importaciones de células y módulos solares procedentes de China, Malasia, Taiwán y los Estados Unidos el 23 de noviembre de 2012, es decir, solo cerca de cinco meses después del PI.
(92)
Sin embargo, esta alegación no encuentra sostén en la evolución de las importaciones de células y módulos solares que presentan las estadísticas comerciales indias (16):
Valores en millones USD
abril de 2010 - marzo de 2011
abril de 2011 - marzo de 2012
abril de 2012 - marzo de 2013
China
77,33
577,24
371,72
Índice
100
746
481
Total
252,63
1 348,48
827,07
Índice
100
534
327
(93)
El cuadro anterior muestra que las importaciones de células y módulos solares aumentó drásticamente más de un 600 % con procedencia de China y más de un 400 % en general entre 2010/11 y 2011/12. Posteriormente los valores de importación descendieron un poco, pero también lo hicieron los precios de las células y los módulos solares. De hecho, la caída de los valores de importación entre 2011/12 y 2012/13 está en consonancia con el descenso de los precios del que informan consultoras especializadas como pvXchange en relación con el mismo período, lo que lleva a la conclusión de que los volúmenes de importación se mantuvieron bastante estables entre 2011/12 y 2012/13. Por consiguiente, se concluye que el mercado indio no estaba protegido de facto durante el PI frente a las importaciones de diversas fuentes, entre ellas China.
(94)
Tras la divulgación final, las autoridades chinas argumentaron que el 6 de febrero de 2013 los Estados Unidos habían pedido consultas con la India, en el marco de los procedimientos de la OMC para la solución de diferencias, en relación con los requisitos de contenido local de la JNNSM. Estas normas sobre el contenido local, combinadas con la investigación antidumping mencionada en el considerando 91, habían causado supuestamente un descenso del 38 % en términos de valor en el período comprendido entre abril de 2012 y marzo de 2013 con respecto al año anterior, en contraste con el incremento de años anteriores.
(95)
A este respecto debe señalarse que el descenso en términos de valor se debe a la bajada de los precios, más que a los volúmenes de importación. Tras la divulgación definitiva, una parte interesada aportó información sobre la evolución de las importaciones de células y módulos solares en el mercado indio en términos de volumen entre 2010 y marzo de 2013. Esos datos muestra un incremento constante de dichas importaciones. Por consiguiente, se concluye que el mercado indio no estaba protegido de facto debido a una inminente investigación antidumping, y los efectos alegados, pero no probados, y en cualquier caso, a lo sumo, menores, de los requisitos sobre el contenido local conforme a la JNNSM, según se expone en el considerando 90, no impidieron un incremento constante de las importaciones en términos de volumen.
(96)
Además, debe observarse que el período de abril de 2012 a marzo de 2013 en el que se presentan los supuestos efectos de la JNNSM sobre las importaciones en la India transcurre predominantemente después del PI. Por consiguiente, cualquier posible impacto de este supuesto descenso en el PI solo puede ser menor.
(97)
Una parte interesada alegó que Tata Power Solar («Tata») se había incorporado al mercado recientemente, por lo que no era un productor del país análogo adecuado. A este respecto hay que señalar que la empresa, antes denominada «Tata BP Solar», fabrica módulos solares desde 1989 y no puede, por tanto, considerarse que se haya incorporado al mercado recientemente. De hecho, según la información aportada por otra parte interesada, Tata entró en el mercado mucho antes que los cinco mayores exportadores chinos incluidos en la muestra.
(98)
Una parte interesada alegó que Taiwán sería un país análogo más adecuado que la India, pues el tamaño de las empresas taiwanesas es más comparable con el de los exportadores chinos, y además los productores taiwaneses se muestran cooperantes. También otras partes interesadas cuestionaron que la India fuera un país análogo razonable, dado el tamaño comparativamente pequeño de Tata, pero no propusieron ninguna alternativa más apropiada.
(99)
En efecto, las empresas taiwanesas cooperaron. Una cooperó plenamente, mientras que otra solo lo hizo de forma parcial. Sin embargo, la única empresa taiwanesa que cooperó plenamente es más pequeña que Tata, en particular en cuanto a ventas y producción de módulos, que representan en torno al 90 % de las ventas del producto afectado, y en este sentido Tata vende mucho más que la empresa taiwanesa, cuyas ventas a este respecto son insignificantes, como se menciona en el considerando 76 del Reglamento provisional. Tras la divulgación final, un exportador preguntó si se había entrado en contacto con la empresa taiwanesa que había cooperado parcialmente a fin de que facilitara la información que faltaba. A este respecto hay que remitirse al considerando 76 del Reglamento provisional, que aclara que Taiwán no pudo utilizarse como país análogo porque las empresas taiwanesas cooperantes fabrican casi exclusivamente células, mientras que las exportaciones chinas son principalmente de módulos. Lo mismo cabe decir del productor taiwanés que cooperó parcialmente. Puesto que este productor se consideraba ya inadecuado por esta razón, no se consideró apropiado pedir información adicional a esta empresa.
(100)
La misma parte interesada alegó que la ausencia casi completa de ventas de módulos no descarta por sí misma a Taiwán como país análogo, pues los costes de transformación para convertir las células en módulos pueden determinarse sin mayor dificultad. Sin embargo, los hechos de la investigación no sostienen ese argumento. La producción de un módulo a partir de células requiere muchos pasos durante los cuales se genera una parte significativa del valor añadido del módulo. Como se indica en el considerando 137 del Reglamento provisional, la diferencia media de precios durante el PI entre las células y los módulos fue de 555,92 EUR o un 54 %, mientras que la diferencia media de costes ascendió a 377,99 EUR o un 34 %. Esto significaría que la mayor parte de un posible valor normal taiwanés de los módulos tendría que basarse en ajustes por costes de transformación, lo cual no puede considerarse más razonable que el caso de un país en el que el valor normal puede basarse en los precios de venta nacionales de la mayor parte del producto afectado. Por consiguiente, se considera que se ha elegido a la India como país análogo de una forma razonable, habida cuenta de la información fiable disponible.
(101)
Otra parte interesada argumentó que no se habían dado razones de por qué los Estados Unidos no se consideraban un país análogo adecuado. A este respecto se remite al considerando 74 del Reglamento provisional, donde se dice claramente que «los Estados Unidos no constituían un país análogo adecuado, debido principalmente a que durante parte del PI su mercado había estado protegido de las importaciones chinas con medidas antidumping y antisubvenciones». Puesto que no se recibieron observaciones sobre la protección del mercado estadounidense en sí, la posición a este respecto permanece invariable.
(102)
Las partes interesadas arguyeron que el resultado del cálculo del dumping está distorsionado debido a las diferencias en las economías de escala entre los productores chinos y el productor indio. Se comprobó, pues, si existía efectivamente una correlación entre el volumen de producción de una empresa y su margen de dumping.
(103)
De los siete grupos de empresas incluidos en la muestra, dos tienen un tamaño medio (Jinzhou Yangguang y Delsolar) y cinco son grandes grupos (JingAo, LDK, Suntech, Trina y Yingli). De las empresas de tamaño medio, Jinzhou Yangguang tiene el menor margen y Delsolar el mayor. Las cinco grandes empresas están entremedias. Esto demuestra con claridad la ausencia de correlación entre las economías de escala y los márgenes de dumping. Por tanto, se considera que el cálculo del dumping no está distorsionado debido a las diferencias en las economías de escala entre los productores chinos y el productor indio.
(104)
Tras la divulgación definitiva, las partes interesadas alegaron que la ausencia de correlación entre las economías de escala y los márgenes de dumping no demuestra que no haya un impacto de las economías de escala en la comparabilidad de precios. En una situación en la que el margen de dumping se basa en un valor normal idéntico para todos los exportadores, como ocurre en el presente caso, el margen de dumping depende principalmente de los precios de exportación. La ausencia de correlación entre las economías de escala y los márgenes de dumping demuestra, pues, igualmente la ausencia de correlación entre las economías de escala y los precios de venta. Por tanto, se concluye que, en el presente caso, las diferencias en las economías de escala no afectan a la comparabilidad de precios.
(105)
Una parte interesada alegó que los precios de venta nacionales del productor del país análogo eran extremadamente elevados, supuestamente mucho más altos que los de la industria de la Unión, pues el margen de dumping excede con mucho del margen de subcotización. Esta alegación se formuló comparando los valores normales de la India con los precios de venta de la industria de la Unión. Tal comparación, sin embargo, no es correcta, pues el valor normal indio se basa únicamente en las ventas rentables. Especialmente en una situación en la que la industria de la Unión registra pérdidas, no es de extrañar que los precios rentables de la India excedan del precio medio de la industria de la Unión. Por consiguiente, el hecho de que el valor normal indio exceda de los precios medios de la industria de la Unión no demuestra que la elección de la India como país análogo no sea razonable.
(106)
Una parte interesada argumentó que los precios de Tata estaban distorsionados, pues están relacionados con Tata Power, una empresa de servicios públicos. Supuestamente, esto permite a Tata cobrar precios más altos en las zonas atendidas por Tata Power. Sin embargo, no se aportó ninguna prueba y tampoco una cuantificación del efecto alegado. Por consiguiente, no pudo aceptarse esta alegación.
(107)
Tras la divulgación definitiva, un exportador argumentó que Tata es una empresa no competitiva con costes de producción y precios de venta elevados, lo que supuestamente llevó a BP Solar a retirarse de la empresa conjunta en diciembre de 2011. En apoyo de este argumento se cita una artículo de prensa según el cual la salida de BP de la industria solar después de unas cuatro décadas pone de manifiesto cuán competitivo y masificado se ha hecho el mercado solar. Sin embargo, este artículo no distinguía a Tata como empresa no competitiva, sino que hablaba de la situación del mercado de paneles solares en general, aludiendo a la encarnizada competencia que caracteriza al sector y al hecho de que muchas empresas de todo el mundo han cerrado fábricas, despedido a cientos de trabajadores y entrado en concurso de acreedores. Por consiguiente, este artículo de prensa no puede demostrar que Tata sea una empresa no competitiva con costes de producción y precios de venta elevados.
(108)
Tras la divulgación, un exportador argumentó que Tata no estaba incluida como parte de la industria nacional de la India en la investigación india antidumping en curso que se menciona en el considerando 91, debido a sus importaciones significativas de células. Si bien se confirma que Tata no está incluida como parte de la industria nacional de la India en la investigación india antidumping en curso, esto no significa automáticamente que no sea un productor del país análogo adecuado. El valor normal se basaba exclusivamente en las células y los módulos fabricados por Tata en la India, y no en las mercancías importadas. El hecho de que se utilizaran componentes importados en la fabricación de algunos productos no significa que el valor normal resultante no sea representativo de la India, más aún si se basa predominantemente en los precios de venta, no en los costes.
(109)
Las autoridades chinas argumentaron que las ventas de módulos de Tata supuestamente solo representan un 0,3 % de las exportaciones chinas a la UE y no pueden considerarse representativas, y se remiten a la sentencia del Tribunal en el asunto Detlef Nölle (17). En ese asunto, el Tribunal consideró que el hecho de que la producción total de un país solo represente el 1,25 % del volumen de exportación a la UE es indicio de que el mercado considerado no es muy representativo. En el presente caso, las autoridades chinas no compararon la producción total de la India con el total de las exportaciones chinas, sino únicamente la producción de una empresa india con las exportaciones totales de todos los exportadores chinos. Esta comparación es, sin embargo, errónea, pues, en un mercado competitivo con múltiples agentes, las cantidades relativas a un solo productor no son indicativas de la representatividad de un mercado en su conjunto. Tampoco es la comparación que se hizo en el asunto Detlef Nölle, en el que la producción total de un país se comparó con las exportaciones totales. De acuerdo con la información facilitada por la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos, estaba previsto que la producción en la India sobrepasara los 2 GW antes de terminar 2012, es decir, poco después del PI. Una producción tal equivaldría al 14 % de las exportaciones chinas a la UE, muy por encima del umbral indicativo del 5 % que se menciona en la sentencia del asunto Detlef Nölle.
(110)
Tras la divulgación, una parte interesada aludió al hecho de que Tata carecía de integración en sentido ascendente del suministro y tenía que abastecerse de obleas de terceras partes. Supuestamente, esta falta de integración vertical en sentido ascendente lleva a un aumento de los costes con respecto a los productores chinos que sí están verticalmente integrados. Sin embargo, no se fundamentó esta alegación. En concreto, el coste total de Tata solo sería mayor si el precio de adquisición de una oblea superara su coste de producción, lo cual es incierto, dado que muchas empresas del sector solar tuvieron pérdidas durante el PI. Por otro lado, aun los grandes productores chinos verticalmente integrados adquieren con frecuencia cantidades importantes de obleas de proveedores independientes, lo cual sostiene la conclusión de que la falta de integración vertical en relación con las obleas no conduce necesariamente a un aumento de los costes de los módulos y las células.
(111)
Una parte interesada argumentó que el país análogo no era competitivo. Esta alegación se apoya en el hecho de que la producción de células solares en la India llevaba cinco años a la baja en 2013. Sin embargo, el informe citado por esa parte interesada mostraba que, durante el PI, la producción india de células seguía a un nivel elevado próximo al máximo indicado. El descenso significativo de la producción ocurrió después del PI y, por tanto, no influyó en los resultados de la investigación.
(112)
Otro argumento esgrimido en apoyo de la alegación de que el país análogo no es competitivo es la investigación antidumping mencionada en el considerando 91. Las instituciones observan que esa investigación sigue en marcha y que, por tanto, no pueden extraerse conclusiones de ella. En general, las investigaciones antidumping no son indicativas de una falta de competitividad, sino de que la industria nacional se considera sometida a prácticas comerciales desleales de competidores situados en terceros países.
(113)
Sopesados todos los factores, la Comisión considera que la elección de la India como país análogo es razonable.
(114)
A falta de otras observaciones sobre el país análogo, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 72 a 77 del Reglamento provisional.
1.4. Valor normal
(115)
Tras la divulgación provisional, una parte interesada comentó que las empresas indias venden principalmente módulos fuera de red, que tienen mayores precios y costes que los módulos conectados a la red que venden los exportadores chinos. También se alegó que los módulos fuera de red suelen tener una potencia de salida inferior a la de los módulos conectados a la red.
(116)
A este respecto cabe señalar que se establecieron diferentes valores normales para los módulos de tamaño estándar con más de treinta y seis células, que suelen estar conectados a la red, y módulos más pequeños de treinta y seis células o menos, que normalmente se utilizan fuera de red. Por tanto, se considera que se ha establecido un valor adecuado para todos los tipos de producto, incluidos los módulos fuera de red y los módulos conectados a la red.
(117)
Otra parte interesada declaró que Tata también se dedica al desarrollo de proyectos, por lo que las ventas de la empresa no serían comparables con las ventas únicamente de módulos de los productores exportadores chinos. En este sentido hay que señalar que la comparación entre los precios nacionales indios y los precios de exportación chinos se hizo exclusivamente atendiendo a las ventas de módulos, sin que se tuvieran en cuenta las ventas de proyectos completos o soluciones integradas para determinar el valor normal, pues no se consideraron comparables.
(118)
En ausencia de otras observaciones sobre el valor normal, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 78 a 86 del Reglamento provisional.
1.5. Precio de exportación
(119)
Tras la divulgación provisional, algunos exportadores incluidos en la muestra hicieron observaciones sobre cuestiones menores relativas al precio de exportación utilizado para establecer el margen de dumping. Cuando estuvo justificado se tuvieron en cuenta esas observaciones, lo que dio lugar a una ligera revisión del margen de dumping de las empresas afectadas.
(120)
A falta de otras observaciones sobre el precio de exportación, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 87 a 89 del Reglamento provisional.
1.6. Comparación
(121)
Tras la divulgación provisional, algunos exportadores incluidos en la muestra hicieron observaciones sobre cuestiones menores relativas a los ajustes realizados para comparar los precios de exportación. Cuando estuvo justificado se tuvieron en cuenta esas observaciones, lo que dio lugar a una ligera revisión del margen de dumping de las empresas afectadas.
(122)
Tras la divulgación provisional se detectó una errata que generaba un ajuste incorrecto del valor normal del flete nacional. Con la corrección de esta errata disminuyeron ligeramente los márgenes de dumping.
(123)
Tras la divulgación, una parte interesada alegó que estaría justificado un ajuste por fase comercial, ya que la parte no vende directamente a los instaladores, sino a revendedores y distribuidores. La parte solicitó información detallada sobre los canales de venta del productor del país análogo, que no se le pudo facilitar para proteger información confidencial. Alternativamente, la base de clientes del productor del país análogo se dividió en diferentes categorías según el volumen de ventas, y ello puso de manifiesto que no estaba justificado un ajuste por fase comercial.
(124)
En respuesta a este análisis, la parte interesada admitió que una diferencia en las cantidades vendidas daría lugar a diferencias de precios, pero mantuvo su argumento de que supuestamente cobraría precios más altos a los instaladores que a los distribuidores o revendedores, aunque compraran una cantidad similar. Sin embargo, no fundamentaron esta alegación, por lo que no pudo tomarse en consideración.
(125)
No habiendo otras observaciones sobre el precio de exportación, se confirman todas las determinaciones recogidas en los considerandos 90 a 92 del Reglamento provisional.
1.7. Márgenes de dumping
(126)
Un productor exportador incluido en la muestra pidió que se desvelaran por completo los cálculos del dumping que se le habían aplicado, pues de lo contrario no podría hacer observaciones sobre su exactitud. Como a esta empresa no se le concedió el TEM, su valor normal se basó en datos de la India como país análogo. Dado que solo un productor del país análogo cooperó plenamente en la investigación, no puede desvelarse información del país análogo referida a tipos de producto, a fin de proteger la información confidencial. Por consiguiente, hubo que rechazar esta alegación.
(127)
Por lo que se refiere a las empresas incluidas en la muestra, se comparó la media ponderada del valor normal de cada tipo del producto similar establecido para el país análogo con la media ponderada del precio de exportación del tipo del producto afectado correspondiente, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base.
(128)
El margen de dumping medio ponderado de los productores exportadores que cooperaron no incluidos en la muestra se calculó de conformidad con lo dispuesto en el artículo 9, apartado 6, del Reglamento de base. Ese margen se calculó sobre la base de los márgenes establecidos para los productores exportadores de la muestra.
(129)
Sobre esa base, el margen de dumping definitivo para las empresas que cooperaron no incluidas en la muestra se estableció en el 88,1 %.
(130)
Con respecto a todos los demás productores exportadores de China, los márgenes de dumping se establecieron sobre la base de los datos disponibles con arreglo al artículo 18 del Reglamento de base. A tal efecto, el nivel de cooperación se estableció primero comparando el volumen de las exportaciones a la Unión comunicado por los productores exportadores que cooperaron con el volumen de las exportaciones chinas, tal como se establece en el considerando 167.
(131)
El nivel de cooperación puede considerarse alto, pues representaba más del 80 % del total de las exportaciones chinas a la Unión. Ya que no había razón alguna para creer que ningún productor exportador se hubiera abstenido deliberadamente de cooperar, el margen de dumping residual se fijó en el nivel de la empresa incluida en la muestra con el margen de dumping más alto. Esto se consideró apropiado al no haber indicios de que las empresas que no cooperaron estuvieran practicando dumping a niveles más bajos, y para asegurar la eficacia de las medidas.
(132)
De acuerdo con lo expuesto, los márgenes de dumping definitivos, expresados en porcentaje del precio cif en la frontera de la Unión, derechos no pagados, son los siguientes:
Empresa
Margen de dumping
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Otras empresas que cooperaron (anexo I y anexo II)
88,1 %
Las demás empresas
111,5 %
D. PERJUICIO
1. Definición de industria de la Unión y producción de la Unión
(133)
El producto similar lo fabricaban doscientos quince productores en la Unión. Las instituciones verificaron las alegaciones de las partes interesadas según las cuales ese número es mayor; esta verificación puso de manifiesto que los supuestos productores adicionales eran en su mayor parte productores exportadores, importadores vinculados a ellos, distribuidores e instaladores.
(134)
Tras la divulgación provisional, varias partes se opusieron al hecho de que se utilizaran los datos proporcionados por Europressedienst, una consultora independiente («consultora»), para determinar, entre otras cosas, la producción de la Unión, la capacidad de producción de la Unión y otros indicadores macroeconómicos de perjuicio relativos a la industria de la Unión y los datos de importación. Estas partes pusieron en duda la independencia de la consultora alegando que estaba vinculada al denunciante. También pidieron que se explicara en qué se había basado la Comisión para seleccionar a la consultora y cuestionaron que estuviera capacitada para recabar datos económicos sobre el sector fotovoltaico. A este respecto se alegó que la Comisión debería haber basado sus conclusiones en datos procedentes de otras fuentes disponibles, en particular centros de investigación conocidos. Por último, para refutar la fiabilidad de los datos presentados por la consultora, AFASE hizo referencia al documento Best Practices for the submission of economic evidence and data collection in cases concerning the application of Articles 101 and 102 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and in merger cases (Las mejores prácticas para la presentación de pruebas económicas y para la recogida de datos en casos relacionados con la aplicación de los artículos 101 y 102 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea [TFUE] y en casos de fusiones).
(135)
Por lo que respecta a los supuestos vínculos entre la consultora y el denunciante, las partes interesadas no presentaron prueba alguna que mostrara la existencia de tales vínculos. Tampoco la investigación puso de manifiesto ninguna prueba de relación que fuera más allá de la puramente comercial. Tras la divulgación final, una parte interesada alegó que había indicios de que las pruebas razonables aportadas en la denuncia por la industria de la Unión denunciante se basaban en datos proporcionados por la misma consultora. Aunque se reconoce que las conclusiones sobre algunos indicadores eran en efecto similares a las pruebas aportadas en la denuncia, esto no quiere necesariamente decir que se establecieran sobre la base de una única fuente. A este respecto, la denuncia presenta las diversas fuentes utilizadas.
(136)
Como se explica en el considerando 99 del Reglamento provisional, la Comisión consideró apropiado recurrir a una consultora en la presente investigación, al no disponer de otras fuentes públicas que aportaran los datos macroeconómicos necesarios que abarcaran todo el mercado de la Unión, así como datos de importación. Antes de seleccionar a Europressedienst, la Comisión evaluó su metodología para la recogida de los datos pertinentes y su capacidad para proporcionar los datos necesarios por separado para cada tipo de producto y con respecto a todo el período considerado.
(137)
Además, los datos proporcionados por la consultora se cotejaron durante la investigación con otras fuentes disponibles siempre que fue posible, y se confirmaron. A este respecto cabe señalar que existen en el mercado varias empresas de investigación especializadas en la elaboración de estadísticas del sector fotovoltaico y que las cifras que presentan casi nunca son idénticas. Esto se debe a que resulta difícil para cualquier centro de investigación calcular cifras precisas y, por tanto, los indicadores del mercado fotovoltaico se basarán siempre en estimaciones, con independencia del centro que proporcione la cifra. En este contexto, el ejercicio de cotejo realizado por la Comisión consistió en comparar las tendencias de los datos recibidos de la consultora con las de los mismos datos publicados por otras empresas de investigación, el JRC y la European Photovoltaic Industry Association («EPIA», Asociación Europea de la Industria Fotovoltaica) sobre los mismos temas, cuando estaban disponibles. El cotejo no arrojó diferencias significativas y las tendencias de los indicadores cotejados fueron similares. Así pues, las conclusiones provisionales no solo se basaron en los datos proporcionados por la consultora, sino también en el análisis y la evaluación que de estos datos hizo la propia Comisión. Además, como se ha indicado en el considerando 9, tras la imposición de las medidas provisionales se llevó a cabo una inspección en los locales de la consultora. La Comisión realizó una comprobación in situ en los locales de la consultora para verificar la fiabilidad de la metodología y de los datos suministrados.
La comprobación in situ se efectuó como continuación del cotejo de los datos por la Comisión y para obtener garantías adicionales de la fiabilidad y la calidad de los datos y de la metodología relacionada. La inspección in situ se consideró apropiada en aplicación del principio de buena administración, aun cuando esos datos los suministraba una consultora, y no una parte interesada. El resultado fue que la Comisión quedó aún más convencida de la fiabilidad de los datos proporcionados por la consultora.
(138)
Una parte alegó que no se había explicado con suficiente detalle la metodología de cotejo empleada por la Comisión y pidió que se revelaran las otras fuentes utilizadas para el cotejo. Esta parte argumentó además que, en cualquier caso, la metodología no era válida, en la medida en que comparaba tendencias de varias fuentes, y no valores absolutos.
(139)
En cuanto a las otras fuentes utilizadas para cotejar los datos proporcionados por la consultora, se trata de los informes publicados por el JRC y por la EPIA acerca de los mismos temas. Por lo que respecta a la comparación de los datos con otras fuentes, cabe señalar que no solo mostraron tendencias similares, sino también magnitudes similares. Por consiguiente, se concluyó que la metodología empleada era apropiada y se rechazaron las alegaciones a este respecto.
(140)
Por lo que respecta a la pericia de la consultora, cabe señalar que su principal actividad consiste en recoger datos relacionados con el sector fotovoltaico y desarrollar una base de datos actualizada de las empresas activas en el mercado fotovoltaico. Estos datos se publican en revistas especializadas del sector fotovoltaico y son también utilizados por empresas concretas para las que la consultora realiza estudios especializados. La base de datos desarrollada por Europressedienst se actualiza regularmente y se publica sucesivamente. Además, la consultora cuenta con varios años de experiencia en el sector. En concreto, su metodología consiste en recoger, cotejar y agregar la información utilizando diversas fuentes disponibles en el mercado. Para ello recaba los datos por medio de cuestionarios normalizados que envía a las empresas enumeradas en la base de datos o por teléfono, sobre todo en el caso de los productores de la Unión, o con ocasión de ferias especializadas, en el caso de los productores de terceros países. Cuando no puede obtener información por los canales mencionados, Europressedienst comprueba los informes financieros de las empresas del sector fotovoltaico o coopera voluntariamente con otros centros de investigación para obtener o cotejar los datos. Se verificó y, de hecho, se confirmó que la consultora utiliza estas fuentes en su actividad diaria. A la luz de lo antedicho se consideró apropiado recurrir a los servicios de Europressedienst en la presente investigación y, por tanto, se rechazaron las alegaciones de las partes a este respecto.
(141)
En cuanto al documento de las mejores prácticas para la presentación de pruebas económicas publicado por el servicio competente de la Comisión («mejores prácticas»), deben hacerse las observaciones que se exponen a continuación. En primer lugar, se trata de un documento que no compromete a la Comisión, pues no ha sido adoptado por el Colegio, sino por el servicio competente con el fin de dar recomendaciones a las partes sobre la manera de presentar pruebas económicas. En segundo lugar, las mejores prácticas se refieren a la presentación de análisis y datos económicos en algunas investigaciones sobre competencia, con arreglo a los artículos 101 y 102 del TFUE. Las normas aplicables, los estándares de prueba y las competencias de investigación de la Comisión en esos asuntos de competencia no pueden compararse con las investigaciones de defensa del comercio, a las que se aplica un conjunto totalmente diferente de normas.
(142)
Tras la divulgación provisional, varias partes cuestionaron la metodología de la consultora alegando que no alcanzaría niveles científicos reconocidos. Sin embargo, como se ha mencionado en el considerando 137, se evaluó la metodología y se cotejaron y verificaron los datos resultantes, considerándose que estaban en consonancia con otros datos publicados y que, por tanto, eran razonablemente fiables. Las cuestiones concretas planteadas por las partes interesadas, en particular la AFASE, se aclararon y se incluyeron en el expediente de la investigación abierto a la inspección de las partes interesadas.
(143)
La Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos argumentó que la metodología de agregación de datos no estaba clara. Esta alegación fue rechazada, pues la información pertinente se puso a disposición de todas las partes interesadas en el expediente de libre acceso de la investigación para que pudieran examinarla.
(144)
Tras la divulgación final, varias partes interesadas reiteraron sus preocupaciones sobre la selección de la consultara por la Comisión y sobre la calidad de los datos proporcionados. A este respecto se alegó que los datos pueden encargarse y comprarse a la consultora de manera ad hoc para satisfacer necesidades específicas de los clientes potenciales, de modo que pueden no ser objetivos. Además, la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos refutó que los datos recogidos por la consultora pudieran considerarse pruebas reales a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, pues en gran medida se basaban en supuestos y estimaciones. Además se alegó que no estaban suficientemente apoyados en pruebas del expediente y que no tenían un carácter afirmativo, objetivo y verificable.
(145)
Con respecto a estas alegaciones cabe remitirse a los considerandos 136 y 137, en los que se facilita información adicional sobre la selección de la consultora. Por otro lado, hay que señalar que la Comisión contrató a la consultora basándose en la mejor información disponible en ese momento y con total observancia del reglamento financiero de la Comisión aplicable al procedimiento. Además, hay que recordar que la capacidad de la consultora para proporcionar todos los datos necesarios en el debido momento era de gran importancia, pues la Comisión tenía que cumplir los plazos obligatorios para la publicación de las conclusiones provisionales de la investigación en curso.
(146)
Por lo que respecta a la calidad de los datos proporcionados y a si podían considerarse pruebas reales a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base, como se ha explicado en el considerando 137, se examinó la metodología de la consultora para recoger los datos y se consideró de calidad suficiente. Además, según se indica en el mismo considerando, los datos proporcionados por la consultora fueron cotejados con los de otras fuentes, siempre que fue posible, y considerados razonablemente exactos. Por último, hay que señalar que la consultora posee una base de datos que se actualiza regularmente y que es independiente de las necesidades y peticiones de los clientes. La misma base de datos se utiliza para agregar y elaborar estadísticas del sector fotovoltaico para diversos clientes, por lo que debe rechazarse la alegación de que los datos no eran objetivos.
(147)
Tras la divulgación final, una parte interesada alegó que la Comisión no había revelado las fuentes, la metodología empleada y las empresas con las que la consultora había cooperado para compilar los datos macroeconómicos suministrados. Otra parte interesada reiteró que la metodología aplicada por la consultora sugiere resultados inexactos. Varias partes interesadas pidieron información adicional acerca de la metodología empleada por la consultora, como los promedios de respuesta a los cuestionarios y entrevistas, la proporción de datos recogidos por medio de cada canal, la manera de verificarlos, las aproximaciones o supuestos utilizados para generar los datos, el número de empresas con respecto a las cuales se hicieron aproximaciones y, como mínimo, un intervalo del número de empleados de la consultora.
(148)
En relación con estas alegaciones, cabe señalar que, tras las medidas provisionales, la Comisión facilitó a las partes interesadas la metodología y las fuentes utilizadas por la consultora para agregar los datos y abordó cuestiones concretas de las partes interesadas a este respecto tras la divulgación provisional. Las peticiones adicionales de información formuladas por las partes interesadas en cuestión tras la divulgación final se consideran atendidas con la información facilitada tras la imposición de los derechos provisionales, en la medida en que lo permitieron las limitaciones de confidencialidad. Además hay que subrayar que la Comisión verificó in situ la forma en que la consultora había recogido y agregado los datos y los supuestos en que se había basado la agregación. Los resultados de esa verificación fueron satisfactorios y la Comisión se convenció de la razonabilidad de los supuestos subyacentes y de la calidad de los datos proporcionados por la consultora. Por otro lado, las partes no cuestionaron los datos como tales.
(149)
Tras la divulgación final, otra parte pidió explicaciones por lo que respecta al número de productores de la Unión considerado por la consultora para recoger los datos y a la coincidencia entre estos y los aproximadamente doscientos quince productores de la Unión conocidos para la Comisión. A este respecto hay que aclarar que los productores de la Unión considerados por la consultora son en gran parte los mismos que los que representan a la industria de la Unión en esta investigación, según se indica en el considerando 133.
(150)
Tras la divulgación final, una parte alegó que la Comisión había realizado el análisis del perjuicio de manera incoherente, pues se habían tomado por separado los módulos y las células, mientras que los cálculos relativos al perjuicio y al margen de dumping se habían hecho como media ponderada para los módulos y las células juntos. A este respecto cabe señalar que, aunque los indicadores se mostraban separadamente para cada tipo de producto, las conclusiones relativas a cada indicador se referían al producto investigado en su conjunto. También hay que recordar que los módulos y las células constituyen un único producto y que, por tanto, los márgenes de dumping y el nivel de eliminación del perjuicio se establecieron sobre esta base. Así pues, se rechazó la alegación.
(151)
Por último, otra parte alegó que el cálculo de los valores de los indicadores macroeconómicos durante el PI se basó erróneamente en un simple promedio de los años 2011 y 2012, método este que no sería objetivo y daría resultados que no reflejarían la realidad durante el PI. Debe aclararse que solo se utilizó un simple promedio de los datos cuando las tendencias en los períodos afectados eran similares. Si las tendencias eran diferentes, la metodología se adaptó en consecuencia atendiendo a la realidad del mercado. La parte en cuestión no argumentó en qué medida los resultados de la metodología empleada no reflejarían la realidad del mercado. Por tanto, se desestimaron estas alegaciones.
(152)
Sobre la base de lo antedicho, y en ausencia de otras observaciones al respecto, se confirman las conclusiones de los considerandos 98 a 101 del Reglamento provisional.
2. Determinación del mercado pertinente de la Unión
(153)
Varias partes argumentaron que debería haberse evaluado por separado el perjuicio para el mercado cautivo y el perjuicio para el mercado libre. Una parte arguyó que los datos relativos a las células destinadas a un uso cautivo deberían haberse excluido de la evaluación del perjuicio, pues las importaciones objeto de dumping no les afectaban.
(154)
Como se menciona en el considerando 105 del Reglamento provisional, el consumo, el volumen de ventas, la producción, la capacidad de producción, la utilización de la capacidad, el crecimiento, la inversión, las existencias, el empleo, la productividad, el flujo de caja, el rendimiento de la inversión, la capacidad de obtener capital y la magnitud del margen de dumping deben ser examinados en relación con la actividad total de la industria de la Unión, es decir, incluido el consumo cautivo, pues la producción destinada al mercado cautivo fue igualmente afectada por la competencia de las importaciones procedentes del país afectado.
(155)
Así, la investigación demostró que los productores de la Unión integrados verticalmente se vieron forzados a importar productos objeto de dumping (células) y a dejar de fabricar estos productos a un coste por encima del precio de importación, debido a la presión ejercida sobre los precios por las importaciones objeto de dumping. Por otro lado, la investigación también puso de manifiesto que el mercado libre y el mercado cautivo presentaban tendencias similares en los precios, lo que demostraba que las importaciones en cuestión les afectaban por igual.
(156)
Tras la divulgación final, varias partes reiteraron que la Comisión no había ofrecido un análisis adecuado y razonado del mercado cautivo ni había explicado por qué no se había llevado a cabo un análisis aparte. Una parte alegó que no se había informado de la magnitud de la producción de la Unión destinada a un uso cautivo. Además, se alegó que el considerando 106 del Reglamento provisional, en el que se concluye que los precios del mercado cautivo no siempre reflejaban precios de mercado, contradice las conclusiones expuestas en el considerando 155 del presente Reglamento, según el cual el mercado libre y el mercado cautivo presentaban tendencias de precios similares.
(157)
En primer lugar hay que señalar que el considerando 105 del Reglamento provisional expone las razones por las que se consideró apropiado examinar los indicadores de perjuicio (salvo la rentabilidad) en relación con la actividad total de la industria de la Unión, incluido el uso cautivo. A este respecto debe recordarse, como se expone en ese mismo considerando, que la investigación puso de manifiesto que la producción destinada a un uso cautivo resultaba igualmente afectada por la competencia de las importaciones procedentes de China, algo que las partes interesadas no refutaron. Por tanto, hubo que rechazar la alegación de que no se habían dado explicaciones de por qué no se había realizado un análisis aparte. Igualmente, y como se desprende de esta conclusión, también hubo que desestimar la alegación de que debería haberse realizado un análisis aparte del mercado cautivo.
(158)
En segundo lugar, aunque, sobre la base de lo antedicho, la magnitud de la producción de la Unión destinada a un uso cautivo no se consideró un elemento esencial, cabe señalar que la producción de células de la Unión destinada a un uso cautivo representó en torno a la mitad de la producción total en el PI. Finalmente, debe aclararse que el hecho de que los precios del mercado cautivo no reflejaran los del mercado libre no contradice necesariamente el hecho de que ambos siguieran tendencias similares, pues pueden seguir estando a niveles diferentes o los movimientos de precios pueden ser más o menos pronunciados y presentar así un panorama diferente. A la vista de lo que antecede se rechazaron las alegaciones sobre el mercado cautivo.
(159)
Las partes en cuestión no aportaron ninguna información que pudiera restar validez a la determinación de la industria de la Unión. Por consiguiente, se rechazaron las alegaciones a este respecto y se confirmaron las conclusiones expuestas en los considerandos 102 a 106 del Reglamento provisional.
3. Consumo de la Unión
(160)
Una parte interesada argumentó que los datos sobre el consumo de la Unión del producto investigado varían mucho en función de la fuente utilizada. Según esta parte, solo pueden obtenerse datos fiables sobre la base de la información recabada de instituciones o centros de investigación especializados. En vista de las explicaciones y conclusiones expuestas en los considerandos 134 a 152 acerca de la fiabilidad de los datos proporcionados por la consultora utilizada en la presente investigación, se rechazó este argumento.
(161)
La misma parte arguyó que el consumo de la Unión no debía determinarse simplemente añadiendo las capacidades de producción de módulos disponibles en la Unión, y que debía deducirse de ellas el consumo de módulos de los propios proyectos de la industria de la Unión. Este argumento fue rechazado, pues el consumo de módulos se determinó sobre la base de las últimas capacidades instaladas en la Unión. Es esta una práctica común para determinar el consumo de módulos. En cuanto a las células, el consumo se determinó sobre la base de la producción de módulos de la Unión.
(162)
Otra parte argumentó que la metodología descrita por la consultora admite la dificultad de establecer cifras fiables sobre el consumo. También se argumentó que los datos de importación y las ventas de exportación de la industria de la Unión se basaban en estimaciones inverificables o en datos incompletos y que el cotejo de la Comisión no bastaba para extraer la conclusión de que esos datos fueran efectivamente fiables y exactos.
(163)
Como ya se ha mencionado en los considerandos 136 y 137, la Comisión verificó en una inspección in situ la calidad de los datos y los métodos empleados para recogerlos y consideró que dichos métodos eran apropiados y que los resultados eran exactos y razonablemente fiables. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(164)
Sobre esta base, y en ausencia de otras observaciones sobre el consumo de la Unión, se confirman los considerandos 107 a 109 del Reglamento provisional.
4. Importaciones procedentes del país afectado
4.1. Volumen y cuota de mercado de las importaciones procedentes del país afectado
(165)
Una parte interesada argumentó que los datos sobre los volúmenes de importación del producto investigado varían mucho en función de la fuente utilizada. Según esta parte, solo pueden obtenerse datos fiables sobre la base de la información recabada de instituciones o centros de investigación especializados. En vista de las explicaciones y conclusiones expuestas en los considerandos 134 a 152 acerca de la fiabilidad de los datos proporcionados por la consultora utilizada en la presente investigación, se rechazó este argumento.
(166)
Tras la divulgación final, una parte interesada cuestionó la metodología empleada para determinar el valor total de importación desde China, alegando que se había basado en transacciones realizadas a nivel cif, derechos no pagados, y que, por tanto, es dudoso que estas transacciones se destinaran al consumo de la Unión. A este respecto hay que aclarar que el valor total de importación desde China facilitado por la consultora no se utilizó ni en las conclusiones provisionales ni en las definitivas, y que durante la investigación solo se determinaron los volúmenes y los precios de importación, como se muestra en los considerandos 110 a 113 del Reglamento provisional. Como la parte interesada en cuestión no refutó la metodología para determinar los precios de importación como tal, hay que remitirse a las conclusiones pertinentes de los considerandos 113 a 117 del Reglamento provisional y a los considerandos 168 a 176 del presente Reglamento. Así pues, se rechazó la alegación.
(167)
Sobre esta base, y en ausencia de otras observaciones sobre las importaciones del producto afectado procedentes de China, se confirman los considerandos 110 a 112 del Reglamento provisional.
4.2. Precios de las importaciones y subcotización de precios
(168)
Un importador cooperante no vinculado alegó que los precios de importación deberían haberse establecido sobre la base de sus importaciones en la Unión del producto afectado. Sin embargo, los datos proporcionados por este importador durante la investigación no representaban más que una fracción de las importaciones totales en la Unión, de modo que no podían extraerse conclusiones válidas con respecto al precio medio de importación de todas las importaciones procedentes de China durante todo el período considerado, que abarca varios años. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(169)
Otra parte alegó que no se había explicado la metodología empleada para determinar los precios, en particular la manera de fusionar y conciliar los datos procedentes de diversas fuentes. También se argumentó que los costes de importación deberían haberse basado en la información verificada que se había recabado durante la investigación, y no en estimaciones.
(170)
Se considera que la metodología facilitada a las partes interesadas es lo bastante completa como para comprender el modo en que se han establecido las cifras. En cuanto a los costes de «importación», debe aclararse que se hizo un ajuste a los precios sobre el terreno para llegar a los precios cif. La estimación realizada se confirmó con los datos recogidos durante la investigación.
(171)
Tras la divulgación provisional, varias partes interesadas pidieron más detalles sobre los cálculos de la subcotización de precios además de los ya ofrecidos en el considerando 116 del Reglamento provisional. Se ofreció información adicional en divulgaciones bilaterales, en la medida en que lo permitieron el carácter confidencial de la información y el anonimato garantizado a los productores de la Unión.
(172)
En consonancia con la decisión de excluir las obleas de la definición del producto (véanse los considerandos 28 a 32), también se excluyeron del cálculo de la subcotización de precios. Además se hicieron algunas correcciones en los precios cif indicados por las partes interesadas. Como la muestra de importadores no vinculados se revisó por las razones expuestas en el considerando 21, se utilizaron los costes medios postimportación de la nueva muestra de importadores, cuando se dispuso de datos completos.
(173)
Se compararon tipo por tipo los precios revisados de transacciones en la misma fase comercial, con los debidos ajustes en caso necesario y tras deducir bonificaciones y descuentos. El resultado de la comparación, expresado en porcentaje del volumen de negocios de los productores de la Unión incluidos en la muestra durante el PI, arrojó una media ponderada de los márgenes de subcotización que osciló entre el 19,8 % y el 32,1 % en relación con los módulos, entre el 4 % y el 28,5 % en relación con las células y entre el 8 % y el 29 % en términos generales en relación con el producto afectado.
(174)
Debe tenerse en cuenta que con respecto a un productor exportador incluido en la muestra se estableció una subcotización de precios negativa en relación con las células. Sin embargo, dado que las cantidades exportadas no eran significativas, no puede considerarse un dato representativo.
(175)
Otro productor exportador incluido en la muestra cuestionó la fuente utilizada para el ajuste de monocélulas a multicélulas, pero sin fundamentar su argumento. De hecho, no se aportó información ni prueba nueva alguna, de modo que se rechazó esta alegación.
(176)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa a los precios de las importaciones procedentes de China ni a los cálculos de la subcotización de precios, se confirman los considerandos 113 a 117 del Reglamento provisional según se han modificado.
5. Situación económica de la industria de la Unión
5.1. Generalidades
(177)
Algunas partes cuestionaron la fiabilidad global de los indicadores macroeconómicos de perjuicio empleados por la Comisión para la presente investigación. Arguyeron que las tendencias establecidas para varios de estos indicadores divergían de las que se habían establecido para esos mismos indicadores en relación con los productores de la Unión incluidos en la muestra. Se referían, en particular, a la producción de la Unión, la productividad, las ventas, los costes laborales medios y el empleo.
(178)
Como se menciona en el considerando 121 del Reglamento provisional, los indicadores macroeconómicos se establecieron en relación con todos los productores de la Unión. Si se recogen los mismos datos en relación con productores de la Unión concretos o con un grupo de productores de la Unión en particular (es decir, los productores de la Unión incluidos en la muestra), las tendencias no son necesariamente idénticas, pues, por ejemplo, el peso de cada empresa considerada no se tiene en cuenta en la comparación. Por tanto, los resultados del ejercicio de comparación de los indicadores macroeconómicos respecto de todos los productores de la Unión y respecto de los productores de la Unión incluidos en la muestra no son necesariamente significativos y no permiten extraer la conclusión de que el uno o el otro conjunto de datos no sean fiables. En cualquier caso, al comparar las tendencias de los indicadores macroeconómicos de la industria de la Unión con las de los mismos indicadores consolidados de los productores de la Unión incluidos en la muestra se observan diferencias en relación con varios indicadores, como son la producción, la capacidad de producción, los volúmenes de ventas, el empleo y la productividad de la industria de la Unión entre 2011 y el PI. Por lo que respecta a todos esos indicadores, los productores de la Unión incluidos en la muestra tuvieron mejores resultados que la industria de la Unión en general. La razón es que, durante el PI, muchos productores de la Unión no incluidos en la muestra cesaron la producción o se declararon en concurso de acreedores, lo que repercutió negativamente en el indicador macroeconómico calculado a escala de la Unión. Por tanto, se desestimaron estas alegaciones.
(179)
Una parte interesada alegó que la conclusión expuesta en el considerando 153 del Reglamento provisional, según la cual el análisis de la situación de la industria de la Unión mostraba una clara tendencia a la baja de los principales indicadores de perjuicio, se basaba en datos proporcionados por la consultora. A este respecto hay que aclarar, por un lado, que los indicadores macroeconómicos que presentan los cuadros 4-a a 6-c del Reglamento provisional se basaban en datos obtenidos de la consultora y cotejados, siempre que fue posible, con otras fuentes disponibles. Por otro lado, los indicadores microeconómicos que presentan los cuadros 7-a a 11-c del Reglamento provisional se basaban en datos obtenidos de los productores de la Unión incluidos en la muestra y verificados in situ por la Comisión. También debe tenerse presente que los factores determinantes de la situación de perjuicio de la industria de la Unión, como son los niveles de rentabilidad de dicha industria y los precios medios de venta en la Unión, así como los cálculos de la subcotización de precios, se basaban en los datos obtenidos de los productores de la Unión incluidos en la muestra y de los productores exportadores, según se verificaron in situ. Por tanto, se rechazó esta alegación.
(180)
No habiéndose recibido ninguna otra observación sobre la metodología general para la evaluación de la situación económica de la industria de la Unión, se confirman los considerandos 118 a 123 del Reglamento provisional.
5.2. Indicadores macroeconómicos
5.2.1. Producción, capacidad de producción y utilización de la capacidad
(181)
AFASE alegó que se habían sobrestimado el volumen de producción establecido para los módulos en el considerando 124 del Reglamento provisional y la capacidad de producción de la industria de la Unión establecida para los módulos y las células en el mismo considerando, y facilitó datos procedentes de otras fuentes (EPIA, IMS y BNEF) que muestran volúmenes más bajos.
(182)
El volumen de producción establecido en el considerando 124 del Reglamento provisional se basa en información relativa tanto a empresas que cotizan en bolsa como a empresas que no cotizan. El desarrollo de la producción de la Unión según lo establecido en el considerando 124 del Reglamento provisional está en consonancia con la evolución del consumo de la Unión expuesta en el considerando 108 de dicho Reglamento. Por el contrario, los datos proporcionados por AFASE sobre volúmenes de producción mostraban tendencias diferentes con respecto al consumo de la Unión, tal como se ha establecido en el considerando 108 del Reglamento provisional, y con las estadísticas sobre consumo de la Unión publicadas por la EPIA.
(183)
En cuanto a la capacidad de producción, la investigación reveló que las conclusiones expuestas en el considerando 124 del Reglamento provisional incluían las capacidades de producción de las empresas que se habían declarado en concurso de acreedores o habían dejado de producir durante el PI, si bien no habían vendido sus instalaciones y maquinaria de producción y, por tanto, podían reanudar la producción con mucha rapidez. Del mismo modo, como se ha mencionado anteriormente en el considerando 182, las cifras presentadas en el considerando 124 del Reglamento provisional incluían datos de empresas que no cotizan en bolsa.
(184)
Por último, según se indica en el considerando 137, los datos proporcionados por la consultora independiente fueron verificados y considerados razonablemente exactos. Sobre la base de lo anteriormente expuesto, no se consideró que los datos proporcionados por AFASE a partir de otras fuentes disponibles fueran necesariamente contradictorios con las conclusiones provisionales.
(185)
En cualquier caso, el hecho de aceptar las cifras facilitadas por AFASE no incidiría en la conclusión general de que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante, ya que la tendencia de estos indicadores, a saber, la producción y la capacidad de producción de la Unión, sería incluso más pronunciada.
(186)
Un importador no vinculado que cooperó alegó que el volumen de producción, la capacidad de producción y la utilización de la capacidad deberían haberse establecido únicamente sobre la base de los datos de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Sin embargo, puesto que se trata de indicadores macroeconómicos, deben establecerse a escala de todos los productores de la Unión, a fin de ofrecer un panorama válido y completo de la situación de la industria de la Unión. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(187)
Tras la divulgación final, una parte pidió a la Comisión que aclarara cómo había calculado la consultora la producción anual de la Unión. Otra parte pidió a la Comisión que diera más explicaciones acerca de la conciliación de los diferentes datos disponibles en relación con la capacidad total de producción de la Unión. Otra parte sugirió que la producción y la capacidad de producción totales de la Unión deberían haberse obtenido de los productores de la Unión incluidos en la muestra, pues el resultado habría sido más fiable. A este respecto se alegó que lo datos públicamente accesibles eran imprecisos debido a su carácter confidencial y que cualquier centro de investigación o consultora tenía que basar su análisis en una serie de estimaciones y supuestos.
(188)
Debe aclararse que la producción anual de la Unión se calculó a partir de las cifras comunicadas a la consultora por los productores de la Unión. Cuando no pudo obtenerse la producción anual de un determinado productor de la Unión en un año concreto, esta se estimó aplicando el índice de utilización de la capacidad del año previo a la nueva capacidad de producción de ese año. Las instituciones compararon además la cifra obtenida por la consultora con las cifras comunicadas en las respuestas de la industria de la Unión a los cuestionarios sobre la situación antes del inicio. Ambas cifras son similares.
(189)
Con respecto a la petición de explicaciones adicionales acerca de la conciliación de los diferentes datos disponibles sobre la capacidad de producción de la Unión, debe señalarse que esta información ya se facilitó en el expediente abierto a la inspección de las partes interesadas. Por tanto, se rechazó esta solicitud.
(190)
Por último, la producción y la capacidad de producción de la Unión son indicadores macroeconómicos y, por tanto, deben establecerse a escala de toda la industria de la Unión, y no de los productores de la Unión incluidos en la muestra.
(191)
Tras la divulgación final, una parte argumentó que la metodología empleada para recoger los datos de producción (principalmente entrevistas y visitas a los lugares de producción) no permitía obtener resultados fiables debido al carácter confidencial de esos datos y a la consiguiente reticencia de las empresas a desvelarlos. Por consiguiente, esa metodología no puede considerarse adecuada. Lo confirmaba, supuestamente, el hecho de que, aunque la consultora utilizó un número mucho mayor de productores de la Unión que el que tuvo en cuenta la Comisión durante el examen de la situación en la fase de inicio, el volumen total de producción determinado por la consultora es inferior al establecido por la Comisión con el fin de examinar la situación. Esta parte alegó también que, en consecuencia, la información relacionada con este indicador de perjuicio no puede considerarse prueba real a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(192)
En primer lugar hay que aclarar que el número de productores tomados en consideración por la consultora, por un lado, y por la Comisión, por otro, fue en gran medida el mismo y que, por tanto, hubo que rechazar el argumento de que los resultados no eran coherentes. Además, debe recordarse que los datos recogidos por la consultora fueron cotejados, siempre que fue posible, con los de otras fuentes, y que las estimaciones se consideraron suficientemente fiables. Por consiguiente, se confirma que la información sobre los datos de producción facilitada por la consultora se considera prueba real a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(193)
En ausencia de otras observaciones sobre la producción, la capacidad de producción y la utilización de la capacidad, se confirman los considerandos 124 a 128 del Reglamento provisional.
5.2.2. Volúmenes de ventas y cuota de mercado
(194)
Una parte interesada alegó que la cuota de mercado de la industria de la Unión para los módulos ya era de solo un 19 % en 2009 y que una disminución de 6 puntos porcentuales durante el período considerado no puede considerarse un perjuicio.
(195)
La reducción de la cuota de mercado en 6 puntos porcentuales durante el período considerado ha de entenderse en el contexto de un aumento del consumo de la Unión de más del 200 % durante el mismo período en relación con los módulos. La industria de la Unión no pudo beneficiarse del aumento del consumo; al contrario, incluso en un contexto de consumo creciente no pudo incrementar su volumen de ventas y sufrió pérdidas en la cuota de mercado. Por consiguiente, hubo que rechazar este argumento.
(196)
Una parte argumentó que la metodología empleada para recoger los datos de ventas (principalmente entrevistas y visitas a los lugares de producción) no permitía obtener resultados fiables debido al carácter confidencial de esos datos y a la consiguiente reticencia de las empresas a desvelarlos. Esa metodología no puede, pues, considerarse adecuada. Del mismo modo, esos datos no pueden considerarse pruebas reales a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base. Como se ha mencionado en el considerando 137, los datos recogidos por la consultora fueron cotejados, siempre que fue posible, con los de otras fuentes, y las estimaciones se consideraron suficientemente fiables. Por consiguiente, se confirma que la información sobre los datos de ventas facilitada por la consultora se considera prueba real a tenor del artículo 3, apartado 2, del Reglamento de base.
(197)
A falta de otras observaciones sobre el volumen de ventas y las cuotas de mercado de la industria de la Unión, se confirman los considerandos 129 a 131 del Reglamento provisional.
5.2.3. Empleo y productividad
(198)
Tras la divulgación final, una parte alegó que la metodología empleada para determinar el empleo total en la Unión durante el período considerado era incorrecta. Según esta parte, si no se conocía la tasa de empleo de un productor de la Unión concreto, se tomaba el promedio de los productores de la Unión para los que sí se disponía de esa información. Hubo que rechazar esta alegación, pues la metodología para determinar el empleo total era diferente: si no se disponía de los datos de empleo de un productor de la Unión concreto, se hacía una estimación de la cifra a partir de los datos del año o los años anteriores de la misma empresa. Como se ha mencionado en el considerando 137, esta metodología fue verificada y considerada razonable. Así pues, se rechazó la alegación.
(199)
Al no haberse recibido observaciones en relación con el nivel de empleo y producción de la industria de la Unión, se confirman los considerandos 132 a 134 del Reglamento provisional.
5.2.4. Magnitud del margen de dumping y recuperación de prácticas de dumping anteriores
(200)
No habiéndose recibido observaciones a este respecto, se confirman los considerandos 135 y 136 del Reglamento provisional.
5.3. Indicadores microeconómicos
5.3.1. Precios y factores que les afectan
(201)
Una parte interesada refutó la conclusión de que la disminución de los precios medios de venta tuviera un efecto devastador en la rentabilidad de la industria de la Unión. Alegó que los costes medios de la industria de la Unión también disminuyeron y que, por tanto, una disminución de precios es natural. Sin embargo, como se describe en el considerando 138 del Reglamento provisional, la investigación determinó que los precios de venta de la industria de la Unión disminuyeron incluso más que sus costes medios de producción y, por tanto, esta disminución de los costes no se reflejó en la rentabilidad de la industria de la Unión. Se confirma, por tanto, que la disminución del precio de venta de la industria de la Unión tuvo un efecto devastador en su rentabilidad, por lo que se desestimaron las alegaciones a este respecto.
(202)
Otra parte refutó la conclusión del considerando 138 del Reglamento provisional, según la cual los precios llegaron a niveles insostenibles durante el PI, alegando que esto deberían decidirlo las fuerzas del mercado. La misma parte se opuso a la conclusión expuesta en ese mismo considerando de que la industria de la Unión no pudo beneficiarse del descenso de los costes debido a la presión ejercida por las importaciones objeto de dumping. A este respecto, las instituciones señalan lo siguiente: con la expresión «niveles insostenibles» se hace referencia a que la industria de la Unión estaba vendiendo con pérdidas y, por tanto, no podía sobrevivir a largo plazo. La cuestión de si el nivel de precios es sostenible depende, pues, únicamente de la relación entre costes de producción y precios. Al decir que «no pudo beneficiarse del descenso de los costes» se hace referencia al hecho de que los costes disminuyeron menos rápidamente que los precios. Las pruebas presentadas en el considerando 138 del Reglamento provisional respaldan ambos enunciados. Así pues, hubo que rechazar este argumento.
(203)
En ausencia de otras observaciones sobre los precios medios de venta de la industria de la Unión, se confirman los considerandos 137 y 138 del Reglamento provisional.
5.3.2. Costes laborales
(204)
La misma parte interesada alegó que, en contra de lo que dice el considerando 140 del Reglamento provisional, no hubo inflación durante el período considerado y que, por tanto, el incremento global de los costes laborales no podía deberse a este factor.
(205)
En contraste con lo alegado por la parte en cuestión, la investigación puso de manifiesto que hubo inflación durante el período considerado y que el aumento de los costes laborales, limitado a los módulos, puede explicarse por la inflación y el incremento de la productividad.
(206)
Una parte interesada alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió al incremento de los costes laborales y al descenso paralelo de la producción. Sin embargo, hay que señalar, en primer lugar, que el coste laboral permaneció estable en el caso de las células y que la productividad aumentó tanto en el caso de las células como en el de los módulos. Por tanto, el incremento en este último caso puede explicarse por el aumento de la productividad. Además, la investigación demostró que los costes laborales no representan una parte significativa del coste de producción, como ya se indicó en el considerando 203 del Reglamento provisional. Así pues, hubo que rechazar este argumento.
(207)
Por tanto, se confirman las conclusiones establecidas en los considerandos 139 y 140 del Reglamento provisional.
5.3.3. Existencias
(208)
Una parte interesada alegó que si el incremento de las existencias durante el período considerado se expresara como porcentaje de la producción total, resultaría insignificante y, por tanto, no puede considerarse una prueba de perjuicio. Esta parte argumentó también que la presentación del valor de las existencias en el considerando 141 del Reglamento provisional era engañosa, ya que las existencias se expresaban en kW en lugar de en MW, a diferencia del volumen de producción de la industria de la Unión.
(209)
A este respecto hay que señalar que el considerando 143 del Reglamento provisional se modificará para que rece como sigue: «[…] el aumento de las existencias del producto similar durante el período considerado no es un factor relevante para establecer si la industria de la Unión sufrió algún perjuicio sustancial». Que se trataba de una errata queda claro leyendo la frase anterior, en la que se concluye que los productores de la Unión tienden a mantener unas existencias limitadas, al basar su producción en los pedidos.
(210)
Por último, el hecho de que las existencias se expresen en kW o en MW se consideró irrelevante para determinar si la industria de la Unión sufrió o no un perjuicio importante.
(211)
Tras la divulgación final, varias partes alegaron que las existencias deberían haberse determinado para el conjunto de la industria de la Unión y que las cifras de solo diez productores de la Unión no eran representativas. Debe aclararse que las existencias se consideraban un indicador microeconómico y que, por tanto, debían establecerse sobre la base de la información recabada empresa por empresa, en este caso de la muestra de productores de la Unión considerada representativa del conjunto de la industria de la Unión. Por tanto, se rechazó esta alegación.
(212)
No habiéndose recibido otras observaciones en relación con las existencias, se confirman los considerandos 141 a 143 del Reglamento provisional.
5.3.4. Rentabilidad, flujo de caja, inversiones y rendimiento de las inversiones y capacidad para obtener capital
(213)
A raíz de la observación de una parte interesada, debe aclararse que el enunciado contenido en el considerando 148 del Reglamento provisional según el cual el flujo de caja siguió «una tendencia progresivamente negativa» entre 2009 y el PI era erróneo, pues los flujos de caja correspondientes a los módulos, si bien disminuyeron entre 2009 y 2010, aumentaron en 2011 y volvieron a disminuir en el PI.
(214)
La misma parte alegó que las cifras de inversión mostradas en el considerando 149 del Reglamento provisional eran demasiado bajas en comparación con la capacidad de producción de la industria de la Unión según el considerando 124 de dicho Reglamento. En apoyo de esta alegación la parte dijo tener conocimiento de que la inversión realizada por un productor de la Unión en aumentos de la capacidad tuvo un coste mucho más elevado. La parte en cuestión concluía que, por consiguiente, la capacidad de producción determinada para la industria de la Unión debía haberse sobreestimado. Debe señalarse que esta alegación no se apoyaba en prueba alguna, en particular por lo que se refiere a la inversión realizada por el productor de la Unión en cuestión. En cambio, las cifras de inversión que figuran en el Reglamento provisional se basaban en información real y verificada de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Debe observarse que esta alegación se basaba también en la comparación entre las inversiones totales de los productores de la Unión incluidos en la muestra y la capacidad total de producción del conjunto de la industria de la Unión, base que no puede considerarse apropiada para la comparación, pues no se tuvieron en cuenta las inversiones totales del conjunto de la industria de la Unión. Así pues, hubo que rechazar este argumento.
(215)
En ausencia de otras observaciones acerca de la rentabilidad, el flujo de caja, las inversiones y el rendimiento de las inversiones y la capacidad para obtener capital, se confirman los considerandos 144 a 152 del Reglamento provisional.
5.4. Conclusiones
(216)
En vista de todo lo antedicho, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 153 a 158 del Reglamento provisional, es decir, que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante a tenor del artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base.
E. CAUSALIDAD
1. Introducción
(217)
Tras la divulgación provisional, varias partes interesadas alegaron que el análisis de la causalidad realizado no separaba, distinguía ni cuantificaba los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping de los efectos de otros factores conocidos que están perjudicando al mismo tiempo a la industria de la Unión. Por otra parte, se alegó que la Comisión no había llevado a cabo un análisis colectivo de estos otros factores conocidos.
(218)
En respuesta a esta alegación debe señalarse que la Comisión, según práctica establecida, examinó primero si existía un nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión y, en segundo lugar, si alguno de los otros factores conocidos había roto el nexo causal establecido entre el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping. En este análisis, los efectos de los demás factores conocidos en la situación de la industria de la Unión se evaluaron, distinguieron y separaron de los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping, a fin de garantizar que los perjuicios causados por dichos factores no se atribuían a dichas importaciones. Se constató que, si acaso habían tenido algún impacto en la situación de la industria, ninguno había sido tan significativo como para poder cambiar el hecho de que el perjuicio importante evaluado debe atribuirse a las importaciones objeto de dumping. Por las razones expuestas, se rechaza este argumento.
(219)
Tras la divulgación final, varias partes interesadas reiteraron los argumentos expuestos. A este respecto se alegó que la Comisión debería establecer explícitamente, con una explicación razonada y adecuada, que el perjuicio causado por factores distintos de las importaciones objeto de dumping no se atribuyen a estas importaciones.
(220)
En esta investigación se llegó a la conclusión, tras examinar todos los hechos, de que las importaciones objeto de dumping por sí solas habían causado un perjuicio importante a la industria de la Unión. A este respecto no fue posible cuantificar los efectos de otros factores conocidos y, por tanto, se llevó a cabo una estimación cualitativa como expone en los considerandos 164 a 222 del Reglamento provisional. En conclusión, se confirmó que la causa del perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión fueron las importaciones objeto de dumping. De hecho, se consideró que otros factores tuvieron efectos limitados en la evolución negativa de la industria de la Unión. Debe tenerse en cuenta que, conforme al artículo 3, apartados 6 y 7, del Reglamento de base, no se impone obligación alguna en cuanto a la forma de los análisis de atribución y no atribución que deben llevarse a cabo. Al contrario, según el artículo 3, apartados 6 y 7, del Reglamento de base, esos análisis deben realizarse de manera que puedan diferenciarse los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping y distinguirse de los causados por otros factores, La investigación no puso de manifiesto ninguna prueba de que los demás factores conocidos que pudieran haber contribuido al perjuicio sufrido, en conjunto o por separado, rompieran el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión. Visto el análisis anterior, se confirmó que los demás factores conocidos no eran tales como para cambiar la conclusión de que el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión debe atribuirse a las importaciones objeto de dumping. Por las razones expuestas, se rechazaron estos argumentos.
(221)
Tras la divulgación provisional, algunas partes interesadas discreparon de la conclusión expuesta en el considerando 160 del Reglamento provisional. Reiteraron que las condiciones de mercado del producto investigado variaban entre Estados miembros, por lo que el análisis de la causalidad debería efectuarse para cada Estado miembro por separado. Además, estas partes argumentaron que los sistemas nacionales de apoyo, la exposición solar y los precios de la electricidad (incluidas las tarifas reglamentarias) difieren de un Estado miembro a otro y que existen, además, distintos segmentos de mercado en cada mercado (instalaciones residenciales de menos de 40 kW, instalaciones comerciales e industriales de 40 kW a 1 MW e instalaciones del segmento del mercado de servicios públicos de 1 MW a 10 MW). En vista de lo cual alegaban que el análisis de la causalidad debería realizarse por separado para cada uno de los Estados miembros, por un lado, y para los segmentos a gran escala y residenciales, por otro.
(222)
Tras la divulgación final, algunas partes interesadas reiteraron su alegación de que el análisis de la causalidad debería realizarse por Estado miembro, pero no aportaron nuevos argumentos ni nuevas pruebas a este respecto.
(223)
La investigación puso de manifiesto que las ventas y los precios de las importaciones son similares en toda la Unión. Por consiguiente, puede considerarse que existe en efecto un solo mercado para el producto investigado. La investigación tampoco puso de manifiesto que los productores de cada Estado miembro o región concentraran sus actividades en este mercado específico, ni que las importaciones objeto de dumping se concentraran en un Estado miembro o una región en concreto. Por otro lado, ninguna de las partes interesadas argumentó que hubiera que analizar el dumping y el perjuicio por Estado miembro, lo que no obstante sería una condición previa para realizar por separado una análisis de la causalidad por Estado miembro. La investigación no reveló ninguna prueba de que este hubiera sido un planteamiento apropiado, en particular teniendo en cuenta que los precios del producto considerado a escala de la Unión eran similares en toda la Unión. Además, hay que señalar que la exposición solar puede variar en diferentes regiones de un mismo Estado miembro, por ejemplo el sur de Francia tiene más exposición solar que el norte, o diferentes regiones de un mismo Estado miembro pueden tener diferentes regímenes de ayuda (por ejemplo en Bélgica), y que, por tanto, la incidencia de tales factores en la demanda puede variar de una región a otra dentro de un mismo Estado miembro. No obstante, las diferencias en el marco regulador de cada Estado miembro o región y las diferentes condiciones, como la exposición solar, no justifican un análisis de la causalidad por separado y, por consiguiente, análisis por separado del perjuicio y el dumping. Así pues, hubo que rechazar estos argumentos.
(224)
Otra parte interesada sostuvo que, si bien otros factores son pertinentes, los sistemas nacionales de apoyo siguen siendo el principal factor para determinar la demanda. La misma parte refutó también que ya se hubiera alcanzado la paridad de red en algunos sitios, argumentando que los precios de los módulos habían aumentado desde el PI, mientras que los precios de la electricidad habían bajado. Argumentó, además, que, en cualquier caso, al menos en algunos Estados miembros, las condiciones reglamentarias, económicas y técnicas no permiten la conexión a la red y que, por consiguiente, para dichos Estados miembros es irrelevante si se alcanza o no la paridad de red. Sin embargo, esta parte no aportó ninguna prueba en apoyo de estas alegaciones. En cualquier caso, los argumentos anteriores confirman que la situación con respecto a los sistemas de apoyo nacionales y a la paridad de red pueden variar, en cierta medida, entre Estados miembros. Sin embargo, ninguno de los datos presentados era de tal naturaleza que justificara un análisis por Estado miembro.
(225)
Tras la divulgación final, la misma parte interesada reiteró su alegación y aportó cierta información que supuestamente mostraba las diferentes condiciones de mercado por Estado miembro y por segmento. Sin embargo, la información presentada no pudo considerarse decisiva, ya que consistía en una presentación de power point sin pruebas de apoyo y, por tanto, no demostraba que estuviera justificado un análisis aparte por Estado miembro. Por tanto, la alegación de esta parte se rechazó.
(226)
Sobre esta base, se concluyó que un análisis de la causalidad por Estado miembro o región y por segmento no se correspondería con la realidad del mercado. No habiendo otras observaciones a este respecto, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 159 y 160 del Reglamento provisional.
(227)
Las autoridades chinas alegaron que la Comisión había realizado el análisis de la causalidad de manera incoherente, pues el análisis del perjuicio se había hecho por separado para los módulos y las células, mientras que el análisis de la causalidad no distinguía entre tipos de productos. A este respecto cabe señalar que, aunque los indicadores se mostraban de hecho separadamente para cada tipo de producto, las conclusiones relativas a cada indicador se referían al producto investigado en su conjunto. También hay que recordar que los módulos y las células constituyen un único producto y, por tanto, el análisis de la causalidad se efectuó sobre esta base. Así pues, se rechazó la alegación.
2. Efecto de las importaciones objeto de dumping
(228)
Una parte interesada rechazó que hubiera una correlación suficiente entre las importaciones objeto de dumping del producto afectado procedentes de China y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión. Se argumentó que esto se fundamentaría, por una parte, en el hecho de que, entre 2009 y 2010, el margen de beneficio de la industria de la Unión en relación con las células aumentó considerablemente (de tener pérdidas a obtener un beneficio del 12 %), mientras que los precios de las importaciones chinas eran un 36 % más baratos que los precios de la industria de la Unión y duplicaban su cuota de mercado durante el mismo período. Por otra parte, entre 2010 y 2011, pese a un aumento muy superior del consumo, las importaciones chinas solo ganaron 6 puntos porcentuales de cuota de mercado, mientras que la industria de la Unión registró pérdidas del 36 %. Esta parte alegó, además, que, por lo que se refiere al PI, si bien las importaciones de células procedentes de otros terceros países se situaron al mismo nivel de precios que las importaciones chinas, ganaron una mayor cuota de mercado, que se corresponde con la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión.
(229)
La investigación puso de manifiesto que la cuota de mercado china en cuanto a módulos y células aumentó constantemente durante el período considerado (17 puntos porcentuales para los módulos y otros 17 para las células). Las importaciones objeto de dumping procedentes de China se incrementaron un 300 % en el caso de los módulos y un 482 % en el de las células. Al mismo tiempo se produjo un descenso considerable y constante de los precios de importación chinos (64 % en el caso de los módulos y 42 % en el de las células durante el período considerado), que en el PI subcotizaron significativamente los precios de la industria de la Unión. Paralelamente, la industria de la Unión perdió cuota de mercado durante el período considerado y, como se indica en los considerandos 153 y 154 del Reglamento provisional, todos los principales indicadores de perjuicio mostraron una tendencia negativa. Por tanto, se confirma que hay una clara coincidencia en el tiempo entre el aumento de las importaciones objeto de dumping y la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión.
(230)
Como se muestra en los considerandos 161 y 162 del Reglamento provisional, esta correlación temporal se estableció para todos los tipos de producto por separado. Además, el análisis del impacto de las importaciones en el margen de beneficio de la industria de la Unión por separado para cada uno de los años del período considerado no conduce a resultados significativos, ya que no es necesario establecer para cada año por separado la existencia de dumping y de perjuicio importante, ni de un nexo causal entre ambos. La correlación entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante se demuestra suficientemente al analizar la evolución durante todo el período considerado.
(231)
Hay que señalar también que la rentabilidad de la industria de la Unión es uno de los factores mencionados en el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base que deben investigarse al examinar los efectos de las importaciones objeto de dumping sobre la situación de la industria de la Unión. El mero hecho de que la industria de la Unión fuera rentable durante un año determinado no significa necesariamente que no sufriera un perjuicio importante. Por otra parte, la pérdida de cuota de mercado de la industria de la Unión no tiene por qué corresponder exactamente al incremento de la cuota de mercado de las importaciones objeto de dumping para establecer un nexo causal entre el perjuicio y las importaciones objeto de dumping. Por último, otros factores (por ejemplo las importaciones procedentes de otros terceros países o la evolución del consumo) que podrían haber incidido en la situación de perjuicio de la industria de la Unión se examinaron y abordaron por separado en los considerandos 164 a 224 del Reglamento provisional.
(232)
La coincidencia en el tiempo entre el aumento de las importaciones objeto de dumping en cantidades significativas, que subcotizaron los precios de la industria de la Unión, y la situación cada vez más precaria de la industria de la Unión es un claro indicador de la causalidad en el presente caso, tal como se establece en los considerandos 161 a 163 del Reglamento provisional. Se rechazaron, pues, las alegaciones con respecto a la falta de correlación entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
(233)
Tras la divulgación final, la misma parte interesada siguió refutando el análisis de la causalidad aduciendo que la rentabilidad de la industria de la Unión no se había analizado específicamente en relación con determinados años (sobre todo 2010), sino con todo el período considerado.
(234)
A este respecto cabe señalar que no pueden extraerse conclusiones válidas sobre la causalidad aislando un año en concreto del período considerado e ignorando la evolución de la industria de la Unión durante todo el período considerado y sus correlaciones con la evolución de las importaciones objeto de dumping. Un análisis de ese tipo solo ofrecería un panorama parcial y no permitiría extraer conclusiones razonables. Así pues, la tasa de rentabilidad que impulsó otros indicadores financieros alcanzados por la industria de la Unión durante 2010 fue elevada debido al aumento especialmente acentuado del consumo de la Unión, impulsado por unos sistemas de apoyo muy generosos que permitieron a la industria de la Unión registrar su mayor incremento de ventas ese mismo año, pero solo de manera temporal y en cualquier caso de forma no sostenible para este tipo de industria. Así pues, hubo que rechazar este argumento.
(235)
A falta de otras observaciones sobre los efectos de las importaciones objeto de dumping, se confirman las conclusiones de los considerandos 159 a 163 del Reglamento provisional.
3. Incidencia de otros factores
3.1. Importaciones procedentes de otros terceros países
(236)
Varias partes interesadas hicieron observaciones tras la divulgación provisional con respecto a las conclusiones relativas a las importaciones procedentes de otros terceros países y las reiteraron tras la divulgación final. Sin embargo, estas partes no presentaron información nueva ni pruebas de apoyo que pudieran alterar las conclusiones provisionales pertinentes.
(237)
Esas partes hacían hincapié, en particular, en el volumen de las importaciones de células desde Taiwán. No obstante, el volumen absoluto de importaciones del producto afectado procedentes de Taiwán (1 132 MW) no representa más que una proporción muy pequeña (menos del 5 %) del consumo global de la Unión (21 559 MW) y en comparación con las importaciones procedentes de China (15 005 MW). Por consiguiente, las importaciones procedentes de Taiwán contribuyeron solo de una manera, si acaso, marginal al perjuicio de la industria de la Unión y no rompieron el nexo causal.
(238)
En ausencia de otras observaciones sobre las importaciones procedentes de otros terceros países, se confirman las conclusiones de los considerandos 164 a 167 del Reglamento provisional.
3.2. Evolución del consumo de la Unión
(239)
Una parte interesada alegó que la Comisión no había analizado los efectos de la evolución del consumo. A este respecto se argumentó que las importaciones procedentes de China no acapararon todo el aumento del consumo y que, si bien en el caso de los módulos la industria de la Unión perdió cuota de mercado entre 2009 y 2010, siguió aumentando su rentabilidad durante el mismo período. Por otro lado se arguyó que en 2009, cuando las importaciones de células de China ocupaban solo el 8 % de la cuota de mercado, la industria de la Unión siguió perdiendo un 8 %.
(240)
Como ya se ha mencionado en el considerando 168 del Reglamento provisional, a pesar de la disminución del consumo de la Unión en el PI, las importaciones objeto de dumping procedentes de China o bien mantuvieron (módulos) o bien aumentaron (células) su cuota de mercado, en detrimento de la industria de la Unión durante el período considerado. Por consiguiente, no puede concluirse que la disminución del consumo baste para romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión. Por otra parte, la investigación puso de manifiesto que, puesto que la capacidad de la industria de la Unión era, en cualquier caso, muy inferior a los niveles de consumo, la disminución del consumo en el PI no podía haber influido en la situación de perjuicio de la industria de la Unión. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(241)
Otra parte interesada discrepó de que la demanda en la Unión vaya a seguir existiendo incluso en ausencia de los sistemas nacionales de apoyo. Esta parte argumentó que existe una correlación entre la demanda y los sistemas de apoyo y que, en ausencia de tales sistemas, los proyectos en el sector fotovoltaico ya no serían rentables y, por tanto, la demanda de paneles solares también desaparecería.
(242)
Como se menciona en el considerando 169 del Reglamento provisional, durante la investigación se recogieron indicios de que, aun en ausencia de sistemas de apoyo, seguía y seguiría habiendo demanda en la Unión. La parte en cuestión no aportó ninguna información que pudiera restar validez a estas conclusiones. En ausencia de nuevos datos a este respecto, se confirman las conclusiones expuestas en el considerando 169 del Reglamento provisional y se rechaza la alegación a este respecto.
(243)
Tras la divulgación final, las autoridades chinas argumentaron que el hecho de que, en cualquier caso, la capacidad de la industria de la Unión no satisficiera la demanda de la Unión es irrelevante, pues el volumen de ventas de módulos de la industria de la Unión disminuyó en consonancia con el descenso del consumo, y reiteraron que la reducción del consumo entre 2011 y el PI causó el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión. Si bien es cierto que entre 2011 y el PI el consumo de la Unión disminuyó y el volumen de ventas de módulos se redujo con una tendencia similar, ello ha de ponerse en relación con la evolución de los precios chinos objetos de dumping, que subcotizaron significativamente los precios de la industria de la Unión, forzándola a vender con pérdidas. A este respecto debe recordarse, como se menciona en el considerando 111 del Reglamento provisional, que las importaciones objeto de dumping procedentes de China o bien mantuvieron su cuota de mercado (módulos) o bien la aumentaron (células) en un momento en que el consumo disminuía. Al mismo tiempo, los precios de importación chinos bajaron significativamente y subcotizaron de forma sustancial los precios de venta de la industria de la Unión. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(244)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa a la evolución del consumo de la Unión, se confirman los considerandos 168 y 169 del Reglamento provisional.
3.3. Las tarifas reguladas como ejemplo principal de los sistemas de apoyo
(245)
Tras la divulgación provisional, varias partes reiteraron que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debía a la evolución de las tarifas reguladas. Alegaron que la evolución de las tarifas reguladas ejercía una fuerte presión a la baja sobre los precios y, por tanto, sobre la rentabilidad de la industria de la Unión. Una parte interesada alegó que solo se había examinado el impacto de la evaluación de las tarifas reguladas en la demanda y que también se debería haber analizado el impacto en los precios. En este mismo contexto, varias partes interesadas argumentaron que la mayoría de los Estados miembros aplicaron grandes recortes ya en 2010, ejerciendo así una presión a la baja sobre los precios de los módulos.
(246)
Con respecto a esta alegación debe señalarse que los Estados miembros aplicaron los recortes de las tarifas reguladas en diferentes momentos y a diferentes ritmos, lo que hace bastante difícil dibujar un panorama general de toda la Unión. Con independencia del momento en que los tipos de las tarifas reguladas alcanzaran niveles muy bajos, el descenso significativo de los precios y la rentabilidad de la Unión durante el período considerado no puede explicarse exclusiva o principalmente por la reducción de las tarifas reguladas. En primer lugar, según la información recabada en relación con Alemania e Italia, que en conjunto representaban en torno al 75 % del mercado de la Unión en 2011, la caída de los precios medios de venta fue más pronunciada que el descenso de los tipos de las tarifas reguladas durante el PI. En segundo lugar, las pruebas recogidas muestran que, en el caso de algunos países como Italia, incluso en un contexto de tipos de tarifas reguladas muy generosos, la industria de la Unión tuvo que reducir significativamente sus precios. Por último, durante el PI los productores de la Unión tuvieron que vender a precios por debajo de su coste de producción, debido sobre todo a que los productores exportadores chinos ocupaban el 80 % del mercado de la Unión y, por tanto, tenían poder para influir en el mecanismo de fijación de precios.
(247)
La investigación determinó también que, hasta 2011, el aumento de los tipos de las tarifas reguladas y la reducción de los precios de los módulos en la Unión hicieron extremadamente atractiva la inversión en energía solar, pues los inversores obtenían tasas muy elevadas de rentabilidad. Esto dio lugar a un gran número de inversiones y, por ende, a una demanda elevada de paneles solares. Como consecuencia del aumento de la demanda se incrementó significativamente el importe total de las tarifas reguladas, de modo que la mayoría de los Estado miembros revisaron a la baja sus sistemas correspondientes para evitar, entre otras cosas, que aumentaran los costes de la electricidad. Esto demuestra que los recortes de las tarifas reguladas pueden haber sido también el resultado del descenso de los precios, y no a la inversa.
(248)
Tras la divulgación final, una parte alegó que había contradicción entre el considerando 246, según el cual la evaluación de la demanda en relación con la Unión en su conjunto resulta difícil, y el considerando 223, en el que se asegura que un análisis de la causalidad por Estado miembro no arrojaría resultados significativos. A este respecto hay que señalar que en la evaluación expuesta en el considerando 246 se hace referencia a la dificultad de obtener un panorama general de la evolución de las tarifas reguladas en relación con el conjunto de la Unión y no a la demanda de la Unión, como alega la parte interesada. De ello se deduce que no existe contradicción entre los dos considerandos y, por tanto, se rechazó la alegación.
(249)
Tras la divulgación final, una parte alegó que, aun en un contexto de tipos elevados de las tarifas reguladas, el precio de los módulos puede disminuir significativamente debido al desarrollo tecnológico, las economías de escala, las reducciones de costes y la creciente capacidad de producción mundial. Con respecto a esta alegación debe señalarse que los productores italianos tuvieron que reducir sus precios por debajo del coste de producción incluso cuando los tipos de las tarifas reguladas eran elevados. Si bien los factores mencionados anteriormente pueden haber influido en efecto en los costes medios, no bastan para explicar por qué los productores de la Unión tuvieron que reducir sus precios por debajo del coste de producción. Así pues, se concluyó que fueron las importaciones objeto de dumping procedentes de China las que empujaron los precios hasta niveles insostenibles y se rechazó esta alegación.
(250)
Tras la divulgación final, una parte alegó que la conclusión extraída en el considerando 247, a saber, que los recortes de las tarifas reguladas pueden haber sido también el resultado del descenso de los precios, y no a la inversa, no se fundamenta con pruebas.
(251)
Hay que señalar que las conclusiones expuestas en el considerando 247 se basaron en la información disponible durante la investigación y que el escenario descrito se consideró, de hecho, razonable dadas las circunstancias de este mercado específico. Por tanto, se rechazó este argumento.
(252)
Tras la divulgación final, una parte reiteró su desacuerdo con la conclusión de que fueran las importaciones objeto de dumping las que ejercieran sobre los productores de la Unión una presión a la baja en los precios y alegó que, por el contrario, fueron los recortes de las tarifas reguladas los que forzaron a los productores de la Unión a reducir sus precios. La misma parte reiteró que, al reducirse las tarifas reguladas, los precios de los sistemas fotovoltaicos disminuyeron paralelamente, de modo que los costes afrontados por los desarrolladores de proyectos no aumentaron y ello acabó causando la presión en los precios ejercida sobre los productores de la Unión.
(253)
Dado que se no se aportó ninguna prueba concluyente en apoyo de estas alegaciones, la Comisión mantuvo su análisis y sus conclusiones según se exponen en los considerandos 246 y 247.
(254)
La misma parte alegó que los mercados se mueven según evolucionan las tarifas reguladas y presentó información que mostraba el número de instalaciones fotovoltaicas en 2012 y 2013 en el Reino Unido. La información suministrada por esta parte consistía en una publicación de los poderes públicos del Reino Unido basada en las entradas semanales del Central FiT Register (CFR, registro central de tarifas reguladas) de este país. Debe tenerse en cuenta que esa información se refiere en su mayor parte a un período fuera del PI y a un solo Estado miembro, cuando la presente investigación se centra en la situación del mercado de la Unión en su conjunto. En cualquier caso, no se pone en duda que los niveles de las tarifas reguladas influyen en la demanda, pues la rentabilidad de las inversiones en lugares con menor radiación solar depende de esos niveles. Sin embargo, para demostrar que el nivel al que estaban fijadas las tarifas reguladas durante el PI fue el causante del perjuicio, las partes interesadas tendrían que haber demostrado que un incremento de precios de los productores de la Unión hasta el nivel no perjudicial habría significado que no hubieran podido vender el producto afectado, dado que las inversiones en sistemas fotovoltaicos no habrían sido viables a esos precios. No se facilitaron pruebas en este sentido. Por tanto, se rechazó este argumento.
(255)
En consecuencia se rechazó el argumento de que las reducciones de las tarifas reguladas rompieran el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión.
(256)
Tras la divulgación provisional, una parte reiteró que la evolución de las tarifas reguladas hizo que dejara de ser atractivo invertir en energía solar y de ese modo redujo la demanda del producto. Otra parte alegó que las conclusiones expuestas en el considerando 173 del Reglamento provisional, según las cuales seguían realizándose inversiones en España a pesar de la suspensión de los sistemas de tarifas reguladas, eran incorrectas.
(257)
El impacto de las tarifas reguladas sobre la demanda se abordaba en el considerando 173 del Reglamento provisional. Puesto que no se presentaron nuevos argumentos a este respecto, se rechazó la alegación de que la demanda se redujera debido a la evolución de las tarifas reguladas. En cuanto a las inversiones en España, debe aclararse que las conclusiones expuestas en el considerando 177 del Reglamento provisional se basan en la información obtenida durante la investigación y verificada durante una investigación in situ. Dado que la parte no suministró información o pruebas nuevas a este respecto, hubo que rechazar esta alegación.
(258)
Tras la divulgación provisional, varias partes alegaron que, siendo bajos los tipos de las tarifas reguladas, las inversiones en proyectos fotovoltaicos solo eran económicamente viables con paneles solares de precio reducido importados de China. Se argumentó, pues, que los recortes de las tarifas reguladas causaron el perjuicio importante a la industria de la Unión. Otra parte argumentó que el nivel del tipo de las tarifas reguladas influye en el mecanismo de fijación de precios de los módulos.
(259)
Debe señalarse que el coste de un módulo al que un proyecto seguiría siendo económicamente viable varía entre Estados miembros o regiones en función de muchos factores como las tarifas reguladas, otros incentivos reglamentarios, la exposición solar, los precios de la electricidad convencional, etc.
(260)
Además, la investigación puso de manifiesto que las instalaciones actuales dependen cada vez menos de las tarifas reguladas, ya que es probable que con determinados tipos de instalaciones se alcance la paridad de red fotovoltaica en varias regiones de Europa, como ocurre en una gran parte de Italia, España, Portugal, el sur de Francia y Grecia.
(261)
Por tanto, se rechazaron las alegaciones a este respecto.
(262)
Una parte interesada alegó que la Comisión no había investigado si la industria de la Unión no supo anticipar que los sistema de apoyo públicos se retirarían o reducirían bruscamente. No se presentaron argumentos que fundamentaran esta alegación. Sin embargo, debe señalarse que, según las pruebas reunidas, no hay información que indique que la industria de la Unión reaccionara a las señales del mercado (a saber, la evolución del consumo) y otros datos disponibles (es decir, reducción de los sistemas de apoyo) de manera poco razonable. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(263)
Una parte interesada argumentó que los recortes de las tarifas reguladas causaron el declive de los precios de la industria de la Unión, debido a que las inversiones solo habían sido viables a los precios chinos asequibles. Las pruebas reunidas muestran de hecho solamente un ligero descenso en las ventas de la industria de la Unión durante el PI, en contra de lo que cabría esperar si los proyectos fotovoltaicos hubieran sido viables únicamente con módulos chinos. En cambio, las ventas de módulos de la industria de la Unión aumentaron hasta 2011 y disminuyeron ligeramente en el PI, siguiendo la misma tendencia que el consumo. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(264)
Otra parte interesada argumentó que la conclusión expuesta en los considerandos 174 y 175 del Reglamento provisional, según la cual los cambios de las tarifas reguladas no rompían el nexo causal, carece de base fáctica y jurídica y no es coherente con el artículo 3, apartado 7, del Reglamento de base, pues la Comisión no evaluó el nivel de perjuicio causado por las reducciones de las tarifas reguladas y consideró que la caída significativa del precio de la industria de la Unión había sido consecuencia únicamente de las importaciones chinas objeto de dumping. La misma parte arguyó que el descenso del precio de los módulos, las células y las obleas fue un fenómeno mundial y no se debió a la presión ejercida por las importaciones chinas.
(265)
Con respecto a la alegación de que la Comisión no evaluó el nivel de perjuicio causado por los recortes de las tarifas reguladas hay que remitirse a los considerandos 174, 175 y 182 del Reglamento provisional y a los considerandos 245 a 263 del presente Reglamento, en los que la Comisión concluye que ni el descenso de la demanda ni el impacto de las tarifas reguladas sobre los precios de la Unión son tales como para romper el nexo causal entre el perjuicio sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping procedentes de China, con independencia de si pudo haber un perjuicio causado, y en qué medida, por los recortes de las tarifas reguladas. Por consiguiente, se rechazó la alegación de que las conclusiones de la Comisión no tuvieran una base fáctica. Por lo que respecta a la alegación de que el descenso en el precio de los módulos y las células fue un fenómeno de carácter mundial, hay que remitirse a los considerandos 164 a 167 del Reglamento provisional, en los que se evalúan los volúmenes y los precios de importación en la Unión desde países distintos de China. Si bien hubo en efecto una tendencia mundial a la baja en los precios de los módulos y las células, los precios de las importaciones objeto de dumping procedentes de China exacerbaron esa tendencia hasta niveles deficitarios. Por ello, esta alegación fue rechazada.
3.4. Otras ayudas financieras concedidas a la industria de la Unión
(266)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa a otros sistemas de ayuda financiera concedidos a la industria de la Unión, se confirman las conclusiones de los considerandos 184 y 185 del Reglamento provisional.
3.5. Exceso de capacidad
(267)
Una parte interesada reiteró la alegación de que fue el exceso de capacidad en el mercado mundial y en el mercado de la Unión el que causó el perjuicio importante, más que las importaciones procedentes de China. A este respecto se argumentó que la industria de la Unión amplió excesivamente sus capacidades, como demuestra el bajo índice de utilización de la capacidad, y que, por consiguiente, el perjuicio fue autoinfligido. El supuesto impacto del exceso de capacidad en la Unión y en el mundo ya se abordó en los considerandos 185 a 190 del Reglamento provisional y, por tanto, en ausencia de nuevos elementos, hubo que rechazar esta alegación.
(268)
Otra parte interesada alegó que el exceso de capacidad condujo a una racionalización de precios. A este respecto debe señalarse, por un lado, que el exceso de capacidad condujo de hecho a una situación de competencia a la baja y a la contención de los precios de la industria de la Unión, que de media superó la reducción de los costes de producción. Por otro lado, como se esboza en el considerando 186 del Reglamento provisional, los aumentos de la capacidad por parte de la industria de la Unión obedecieron a la evolución del mercado y se consideraron razonables. Además, el incremento de la capacidad de producción de células fue menor que el de módulos. Dado que la parte no suministró información o pruebas nuevas a este respecto, hubo que rechazar las alegaciones a este respecto.
(269)
Otra parte interesada alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a que esta solo se centró en inversiones especializadas y no invirtió lo necesario en nuevas capacidades y reducciones de costes. Tampoco esta alegación pudo confirmarse con los resultados de la investigación, que puso de manifiesto que la industria de la Unión aumentó su capacidad y su eficiencia de producción durante el período considerado (considerandos 124 y 187 del Reglamento provisional). Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(270)
Por otro lado, una parte interesada alegó que la industria de la Unión amentó su capacidad de producción a pesar de unos índices de utilización de la capacidad que ya eran bajos, lo que condujo a un perjuicio autoinfligido. Esta alegación se basaba en una comparación entre la tendencia de las inversiones de los productores de la Unión incluidos en la muestra y la tendencia de la utilización de la capacidad de la industria de la Unión en su conjunto, lo cual no constituye una base de comparación adecuada. Además, la investigación demostró que la industria de la Unión no había ampliado sus capacidades de producción en una escala excesiva con respecto a la evolución del consumo de la Unión, de modo que se rechazó este argumento.
(271)
Asimismo, las pruebas reunidas indican que, merced a las inversiones en nueva maquinaria, la industria de la Unión pudo reducir su coste de producción y hacerse más competitiva en cuanto a los costes. Así pues, hubo que rechazar este argumento.
(272)
Una parte interesada alegó que las conclusiones del considerando 189 del Reglamento provisional contradecían las expuestas en los considerandos 124 y 186 de ese mismo Reglamento, sin dar ninguna explicación para precisar la naturaleza o extensión de las supuestas contradicciones. En consecuencia, hubo que rechazar esta alegación.
(273)
Tras la divulgación final, algunas partes interesadas cuestionaron que las adiciones de capacidad de la industria de la Unión fueran razonables y obedecieran a la evolución del mercado y, en particular, a la evolución del consumo de la Unión. Sin embargo, por lo que respecta a los módulos, la capacidad de producción se incrementó un 106 %, mientras que el consumo de la Unión aumentó un 221 % durante el período considerado, es decir, más del doble. Por lo que respecta a las células, la capacidad de producción se incrementó un 39 %, mientras que el consumo de la Unión aumentó un 87 % durante el período considerado. Esto demuestra que el incremento de la capacidad fue sustancialmente inferior al del consumo y, por consiguiente, no puede considerarse irrazonable, dado que nunca hubo un exceso de capacidad en la Unión. Además, el análisis de si las adiciones de capacidad fueron razonables no debe realizarse año por año, sino que ha de atender a la tendencia durante todo el período considerado. Así, las adiciones de capacidad solo serán plenamente operativas transcurrido un cierto tiempo después de realizar la inversión y el análisis aislado de un solo año puede ofrecer un panorama distorsionado. Por tanto, se rechazó este argumento.
(274)
En ausencia de otras observaciones sobre el exceso de capacidad de la industria de la Unión, se confirman las conclusiones de los considerandos 185 a 190 del Reglamento provisional.
3.6. Repercusión de los precios de la materia prima
(275)
Algunas partes interesadas reiteraron que la industria de la Unión, o por lo menos parte de ella, no pudo beneficiarse del descenso de los precios del polisilicio durante el PI debido a contratos a largo plazo para el suministro de materia prima. Haciendo referencia al considerando 193 del Reglamento provisional, en el que se dice que la industria de la Unión pudo renegociar los contratos a largo plazo con sus proveedores (incluidos los productores de obleas) y por tanto, beneficiarse de la bajada de los precios, estas partes alegaron que las renegociaciones o resoluciones de los contratos a largo plazo de suministro de polisilicio u obleas dieron lugar a penalizaciones. En apoyo de este argumento presentaron artículos de prensa según los cuales algunos productores de la Unión tenían litigios o habían resuelto sus contratos. Algunas partes presentaron información que supuestamente confirmaba que los contratos a largo plazo no eran renegociables.
(276)
El polisilicio es la principal materia prima para los productores de obleas. La investigación puso de manifiesto que los precios del polisilicio aumentaron en 2008, alcanzando un máximo aproximado de 500 USD/kg, pero disminuyeron de nuevo en 2009 hasta llegar a 50-55 USD/kg al final de ese año, con una ligera tendencia al alza en 2010 y a principios de 2011. Los precios cayeron significativamente durante el PI, hasta los 30 USD/kg (JRC: Scientific and Policy Reports,«PV Status Report 2012»). Debe señalarse que las repercusiones de los precios del polisilicio en la industria de la Unión solo pudieron ser más bien marginales, pues cualquier efecto del coste de producción de las células y los módulos se diluyó a lo largo de la cadena de valor. Además, los artículos de prensa mencionados se referían a acontecimientos posteriores al PI, que no afectaron a la situación de los productores de la Unión en cuestión durante el PI y que, por tanto, no pueden ser tenidos en cuenta. Este asunto siguió estudiándose tras la imposición de las medidas provisionales y, como resultado, puede confirmarse que la industria de la Unión pudo efectivamente renegociar no solo los precios de los contratos a largo plazo, sino incluso cualquier penalización contractual relacionada con dichos contratos.
(277)
Una de estas partes interesadas argumentó además que bastaba con que algunos productores de la Unión se hubieran visto afectados por los contratos a largo plazo y que la situación de la industria de la Unión en su conjunto era irrelevante. Alegó que el aumento de los costes no tiene por qué afectar a todos los agentes por igual. Con esta argumentación se olvida la conclusión de que, en relación con la industria de la Unión en general, los precios medios del polisilicio no fueron en muchos casos superiores a los precios del mercado ni a los precios al contado y que, por tanto, no se consideró pertinente la cuestión de si unos costes más elevados afectaban a todos o solo a unos pocos agentes. Por tanto, se rechazó este argumento.
(278)
Otra parte interesada pidió que la Comisión separara, distinguiera y cuantificara los efectos de cada factor que tuviera repercusiones en la situación de la industria de la Unión y alegó, en particular, que el efecto de la significativa caída de los precios del polisilicio debía abordarse por separado. A este respecto se argumentó que fue el descenso de los precios del polisilicio, más que la presión ejercida sobre los precios por las importaciones chinas, lo que causó la bajada de los precios de venta. Por lo que respecta a la industria de la Unión, debe señalarse que los precios medios de venta bajaron mucho más que el coste medio de producción, en el que podría influir el descenso de los precios de la materia prima. Por tanto, se rechazó este argumento.
(279)
Tras la divulgación final, algunas partes interesadas reiteraron que la repercusión del descenso de los precios del polisilicio en el coste de la industria de la Unión no fue limitado ni diluido a lo largo de la cadena de valor, como se concluía en la investigación. Sin embargo, como ya se ha mencionado en el considerando 276, el polisilicio es la principal materia prima para los productores de obleas, de modo que cualquier repercusión en el coste de producción de células o módulos se consideró diluido en la cadena de valor. Las partes interesadas no aportaron ninguna prueba que pudiera restar validez a esta conclusión. Es más, la investigación puso de manifiesto que la bajada de los precios del polisilicio a lo largo del período considerado se plasmó en el coste medio de producción de células y módulos de la industria de la Unión incluida en la muestra, que disminuyó a un nivel similar al de los precios del polisilicio. Una parte interesada cuestionó el impacto de las supuestas penalizaciones que la industria de la Unión tuvo que pagar por la renegociación de los contratos con sus proveedores. A este respecto no puede descartarse que un número limitado de productores hayan tenido que pagar penalizaciones por cancelar contratos de suministro de obleas durante el período considerado. Sin embargo, la Comisión no encontró prueba alguna de que estas penalizaciones pudieran haber tenido un efecto sobre la situación de la industria de la Unión en su conjunto, ni de que fueran representativas.
Tampoco la parte interesada en cuestión aportó ninguna prueba en este sentido. Si bien no puede descartarse por completo que las penalizaciones pudieran haber tenido un cierto impacto negativo en un número limitado de productores de la Unión, el impacto global sobre la industria de la Unión fue, a lo sumo, marginal y no podría romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión en su conjunto. Así pues, hubo que rechazar estos argumentos.
(280)
Otra parte interesada alegó que el descenso de los precios de venta del producto investigado en la Unión se debió en parte a la reducción del precio del polisilicio. Sin embargo, hay que señalar a este respecto que la investigación puso de manifiesto que las importaciones procedentes de China eran objeto de dumping y subcotizaban sustancialmente los precios de la industria de la Unión. Así pues, el descenso de los precios va más allá de la reducción de los costes de producción, que puede explicarse por la bajada de los precios de la materia prima. Si el descenso de los precios se debiera simplemente a la bajada de los precios de la materia prima, la industria de la Unión no se habría visto obligada a reducir sus precios de venta por debajo de sus costes de producción. Por consiguiente, debe rechazarse esta alegación.
(281)
Otra parte interesada reiteró que el litigio de un productor de la Unión tras el PI podría haber afectado por lo menos a la situación de este productor ya durante el PI. Sin embargo, esta parte no explicó cómo y en qué medida algo que ocurrió después del PI podría haber tenido un efecto en la situación de este productor durante el PI. Tampoco la investigación desveló prueba alguna que mostrara tales efectos. Por consiguiente, debió rechazarse esta alegación.
(282)
La misma parte interesada cuestionó estas conclusiones, pues supuestamente no se presentaron pruebas. Sin embargo, las conclusiones de la investigación se basaron en hechos y pruebas reales y en versiones no confidenciales a disposición de todas las partes interesadas.
(283)
No habiéndose recibido ninguna otra observación relativa a la repercusión de los precios de la materia prima, se confirman las conclusiones de los considerandos 191 a 194 del Reglamento provisional.
3.7. Perjuicio autoinfligido: repercusión de la automatización, las dimensiones, las economías de escala, la consolidación, la innovación, la rentabilidad y las importaciones de la industria de la Unión
(284)
Tras la divulgación provisional, algunas partes interesadas reiteraron la alegación de que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a que esta carecía de suficientes economías de escala. Se reiteró que los productores a pequeña escala se encontraban en desventaja respecto a los grandes productores integrados verticalmente y que, por tanto, no podía atribuirse a las importaciones objeto de dumping ningún perjuicio que hubieran sufrido. Otra parte interesada argumentó que la automatización del proceso de producción es costosa y que ello hace aún más importantes las economías de escala para reducir el coste de la producción.
(285)
La investigación puso de manifiesto que la industria de la Unión, incluidos los grandes productores integrados verticalmente, no pudo aprovechar plenamente los altos índices de utilización de la capacidad para obtener economías de escala, debido a las importaciones objeto de dumping. En cualquier caso, la investigación no puso de manifiesto ninguna correlación entre dimensiones, integración vertical y mejores tasas de rentabilidad, al haber alterado esta correlación la elevada presión ejercida sobre los precios por las importaciones objeto de dumping. La investigación demostró que el beneficio de las economías de escala ya no existía en un mercado en el que los índices de utilización eran bajos, lo cual también era cierto en relación con los productores chinos. Por tanto, se rechazaron estos argumentos.
(286)
Por otro lado, una parte interesada alegó que los inversores y los bancos no financiarían proyectos si el fabricante de módulos fuera demasiado pequeño, pues los grandes productores ofrecen mejores garantías y son más «bancarizables». En otras palabras, los inversores y los bancos son reticentes a financiar proyectos relacionados con la energía fotovoltaica que utilicen módulos fabricados en la Unión. Sin embargo, la investigación puso de manifiesto que la posible preferencia de los inversores y los bancos por financiar a productores chinos con mayores capacidades de producción es consecuencia de la distorsión creada en el mercado de la Unión por las importaciones objeto de dumping. Como se ha mencionado en el considerando 285, el tamaño de las líneas de producción no desempeña papel alguno si los índices de utilización siguen siendo bajos. Por tanto, se rechazó este argumento.
(287)
Una parte interesada reiteró que la industria de la Unión tenía una estructura de costes desfavorable en comparación con sus competidores chinos, pues estos disfrutan de menores costes laborales, de electricidad y de amortización, y además poseen equipos punteros. Sin embargo, la parte en cuestión no fue capaz de aportar información o pruebas nuevas que pudieran restar validez a las conclusiones de la investigación a este respecto. En particular, la alegación de que los productores chinos estaban utilizando equipos punteros se abordó en el considerando 203 del Reglamento provisional, en el que se dice que los productores exportadores de China no disfrutaban de ninguna ventaja comparativa, en particular porque la maquinaria y los equipos se importaban de la Unión Europea. Por tanto, se rechazaron las alegaciones anteriores.
(288)
Otra parte alegó que los productores chinos disfrutaban de una ventaja comparativa con respecto a los precios del polisilicio y a las economías de escala, con el resultado de un coste menor de la maquinaria. Esta parte no aportó información ni pruebas nuevas a este respecto que pudieran restar validez a las conclusiones expuestas en los considerandos 195, 196 y 203 del Reglamento provisional. Por tanto, la alegación de esta parte fue desestimada.
(289)
Hay que recordar que, como se indica en el considerando 203 del Reglamento provisional y se menciona en el considerando 287 del presente Reglamento, los productores exportadores de China no disfrutaban de ninguna ventaja comparativa con respecto a las materias primas y a la maquinaria utilizadas, ya que ambas se importaban mayoritariamente de la Unión. Una parte interesada cuestionó lo antedicho, pero sin aportar ninguna prueba. Los costes laborales y generales, incluidos los costes de amortización, representaban por término medio menos del 10 % del coste total de un módulo en el PI, por lo que se consideró que no habían desempeñado un papel significativo. Los costes de la electricidad representaban por término medio menos del 1 % del coste total de un módulo en el PI, por lo que se consideró que no habían desempeñado un papel significativo. Además, la alegación de que los productores chinos estaban utilizando equipos punteros no se fundamentó.
(290)
Es más, una parte interesada alegó que algunos productores de la Unión adquirían células o módulos del país afectado y los revendían como suyos en el mercado de la Unión. Esa parte pidió que el perjuicio resultante de esas transacciones no se atribuyera a las importaciones objeto de dumping. Sin embargo, la investigación demostró que las importaciones del producto afectado procedentes de la industria de la Unión eran de naturaleza complementaria y limitadas en volumen en comparación con la producción total de la Unión y, por tanto, su efecto sería, si acaso, marginal y no podría considerarse suficiente para romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(291)
Un importador no vinculado argumentó que en el Reglamento provisional no se había abordado suficientemente el hecho de que el número de empleados hubiera aumentado en el período considerado. Con respecto a esta alegación debe señalarse que el empleo aumentó entre 2009 y 2011 en el caso de los módulos, para luego descender durante el PI. En el caso de las células, el empleo aumentó hasta 2010 y luego disminuyó en 2011 y aún más en el PI. Hay que apuntar que, por lo que respecta a los módulos, el empleo siguió la tendencia de la producción de la Unión. En cuanto a las células, dado que las importaciones chinas incrementaron su cuota de mercado durante todo el período, la industria de la Unión no pudo beneficiarse como se esperaba del aumento del consumo. Por tanto, el descenso del empleo en 2011 y en el PI corresponde a empresas que o bien entraron en concurso de acreedores o bien dejaron de producir células.
(292)
Tras la divulgación final, una parte interesada reiteró que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a la pequeña escala y a la falta de economías de escala. Como ya se ha explicado en el considerando 285 anterior y en los considerandos 195 y 196 del Reglamento provisional, incluso en el mercado mundial, el tamaño y, por tanto, el beneficio de las economías de escala no pueden seguir desempeñando un papel siendo los índices de utilización en general bajos y habiendo un enorme exceso de capacidades en todo el mundo. Por consiguiente, debió rechazarse esta alegación.
(293)
Además, la misma parte reiteró que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a la incapacidad de esta para obtener ventajas en relación con los costes. Esta parte alegó que ello se debía, en particular, al hecho de que la mayoría de los productores de la Unión estuvieran integrados verticalmente. Sin embargo, no aportó información adicional alguna sobre la medida en que el hecho de que los productores estén verticalmente integrados podría influir negativamente en su estructura de costes. Por consiguiente, debió rechazarse esta alegación.
(294)
En ausencia de otras observaciones al respecto, se confirman los considerandos 195 a 206 del Reglamento provisional.
3.8. Competencia de productos fotovoltaicos de capa fina y otras tecnologías fotovoltaicas
(295)
Tras la divulgación provisional, una parte interesada reiteró la alegación de que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión fue causado por la competencia de los productos fotovoltaicos de capa fina y otras tecnologías fotovoltaicas, pues estas tecnologías competían con el producto investigado especialmente en relación con los sistemas montados en el suelo y los sistemas comerciales o industriales para tejados, que constituyen una parte sustancial del mercado fotovoltaico total de la Unión.
(296)
La investigación puso de manifiesto que, aunque los productos fotovoltaicos de capa fina son más baratos que el producto investigado, ocupan una cuota limitada del mercado solar, pues su eficiencia de conversión es mucho menor y su potencia de salida más baja que la de los módulos de silicio cristalino. De acuerdo con la información disponible, la cuota de mercado de los productos de capa fina no fue significativa si se compara con el mercado solar total de la Unión durante el PI. Por tanto, se confirma la conclusión del considerando 208 del Reglamento provisional según la cual, aunque pueda haber alguna competencia entre los productos de capa fina y el producto considerado, esa competencia se considera marginal. Por las razones expuestas, hubo que rechazar los argumentos presentados a este respecto.
(297)
Tras la divulgación final, una parte interesada reiteró que la competencia de los productos de capa fina fue probablemente la causante del perjuicio sufrido por la industria de la Unión. A este respecto, la parte argumentó que, en Alemania, la cuota de mercado de los productos de capa fina en el mercado solar total fue sustancial durante la mayor parte del PI y solo disminuyó hacia el final de este período.
(298)
La investigación puso de manifiesto que los precios medios de los productos de capa fina fueron efectivamente inferiores a los del producto investigado.
(299)
Sin embargo, como se explica en el considerando 296, los productos de capa fina presentan una eficiencia de conversión mucho menor y una potencia de salida más baja que los módulos de silicio cristalino y, por tanto, la competencia entre estos dos productos, de haberla, no podría contribuir al perjuicio de la industria de la Unión, pues los módulos de silicio cristalino constituyen la tecnología dominante en el mercado solar de la Unión. En el informe de 2012 del JRC sobre la situación del sector fotovoltaico se apunta que, como consecuencia de la caída de los precios del polisilicio, los productos de capa fina perdieron cuota de mercado en favor de los módulos de silicio cristalino durante los últimos años.
(300)
No habiendo otras observaciones a este respecto, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 207 a 210 del Reglamento provisional.
3.9. La crisis financiera y sus efectos sobre el acceso a la financiación
(301)
Tras la divulgación provisional se alegó que deberían separarse y distinguirse los efectos perjudiciales de la crisis financiera y sus efectos sobre el acceso a la financiación, y no atribuirse a las importaciones objeto de dumping.
(302)
A este respecto hay que remitirse al considerando 212 del Reglamento provisional, en el que se abordaban específicamente los efectos de la crisis financiera y de la recesión económica en la situación de la industria de la Unión. En ese considerando se explica con detalle el razonamiento subyacente a la conclusión de que la crisis financiera, aun habiendo influido en la situación de la industria de la Unión, no rompió el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión. Este razonamiento concreto no fue cuestionado por las partes interesadas, y estas no aportaron información o pruebas nuevas que pudieran restar validez a las conclusiones del citado considerando. Por tanto, se desestimaron las alegaciones a este respecto.
(303)
También se alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a que esta no supo encontrar la financiación apropiada y que la Comisión debería investigar si la industria de la Unión solicitó financiación mientras era siendo rentable. De hecho, la investigación puso de manifiesto que en 2010 la industria de la Unión siguió siendo rentable y que el nivel de inversión aumentó con respecto a los módulos y las células un 315 % y un 10 %, respectivamente, en comparación con 2009. Dado que la industria fotovoltaica requiere mucho capital, es de esperar que la industria de la Unión busque constantemente financiación para incrementar su rentabilidad y competir con las desleales importaciones objeto de dumping. Por consiguiente, se concluye que la falta de acceso a la financiación fue la consecuencia, y no la causa, de la situación distorsionada creada por las importaciones objeto de dumping. Por tanto, se rechazó esta alegación.
(304)
Tras la divulgación final, una parte interesada reiteró que deberían separarse y distinguirse los efectos perjudiciales de la crisis financiera y no atribuirse a las importaciones objeto de dumping. Esta parte hizo referencia a la información públicamente disponible según la cual por lo menos un productor de la Unión sentía que la crisis financiera era la principal causante de su situación de perjuicio. La presente investigación basó sus conclusiones en datos específicos de las empresas, que van mucho más allá de las declaraciones públicas de empresas concretas. Así pues, la declaración pública a la que se hizo referencia no puede restar validez a las conclusiones del considerando 212 del Reglamento provisional, en el que se concluía que, aunque la crisis financiera tuvo un cierto efecto en la situación de la industria de la Unión, no podría romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por dicha industria. En consecuencia, hubo que rechazar esta alegación.
(305)
Otra parte interesada alegó que debería tenerse en cuenta el diferente acceso a la financiación de la industria de la Unión y los productores exportadores chinos. Esta parte alegó que este fue uno de los principales factores que causaron el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión, y no las importaciones objeto de dumping. Sin embargo, se ha determinado que el acceso preferencial de una serie de productores exportadores chinos a la financiación distorsiona el mercado y puede ser una de las razones principales por las que estos pueden exportar el producto afectado a precios objeto de dumping. Por tanto, este factor no puede romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping y el perjuicio importante sufrido por la industria de la Unión. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(306)
En ausencia de otras observaciones sobre los efectos de la crisis financiera, se confirman las conclusiones de los considerandos 211 y 212 del Reglamento provisional.
3.10. Exportaciones de la industria de la Unión
(307)
No habiéndose presentado observaciones para reconsiderarlas, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 213 y 215 del Reglamento provisional.
3.11. Descubrimiento de yacimientos de gas de esquisto en la Unión Europea
(308)
No habiéndose presentado observaciones para reconsiderarlas, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 215 a 217 del Reglamento provisional.
3.12. El Régimen de Comercio de Derechos de Emisión de la Unión Europea (RCDE)
(309)
No habiéndose presentado observaciones para reconsiderarlas, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 218 y 219 del Reglamento provisional.
3.13. Decisiones de gestión
(310)
Algunas partes interesadas reiteraron la alegación planteada en el considerando 220 del Reglamento provisional, según la cual el perjuicio importante sufrido por al menos uno de los productores de la Unión se había debido a decisiones de gestión desacertadas. Estas partes aportaron información adicional consistente en un artículo de prensa,. Sin embargo, la información aportada no pudo ser verificada y no podría restar validez a la conclusión de la investigación de que las decisiones de gestión de la empresa en cuestión fueron normales y prudentes y no tuvieron repercusión alguna sobre el conjunto de la industria de la Unión. Por tanto, se rechazaron las alegaciones anteriores.
(311)
No habiendo otras observaciones a este respecto, se confirman las conclusiones expuestas en los considerandos 220 y 221 del Reglamento provisional.
3.14. Otras políticas gubernamentales
(312)
No habiéndose presentado observaciones para reconsiderarlas, se confirman las conclusiones expuestas en el considerando 222 del Reglamento provisional.
3.15. Otros argumentos
(313)
Una parte interesada alegó que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a la desventaja precursora y a la falta de apoyo político de la Comisión Europea en años anteriores. Esta parte alegó también que, además de los sistemas nacionales de apoyo, también son factores importantes del mercado la población, el PIB, el consumo de electricidad, las oportunidades de financiación y la capacidad de conexión a la red. Sin embargo, no pudo fundamentar sus alegaciones, que, en consecuencia, fueron rechazadas.
(314)
Tras la divulgación final, la misma parte interesada reiteró que el perjuicio sufrido por la industria de la Unión se debió a la desventaja precursora. Sin embargo, ni analizó ni fundamentó esta alegación, por lo que hubo de ser rechazada.
4. Evaluación acumulativa de los demás factores que contribuyeron al perjuicio
(315)
La investigación puso de manifiesto que también pudieron contribuir al perjuicio los siguientes factores. Las importaciones del producto afectado procedentes de Taiwán; la reducción del nivel de las tarifas reguladas; los contratos a largo plazo para el suministro de polisilicio de una serie de productores de la Unión; y la crisis económica y financiera.
(316)
Como se ha mostrado en las secciones 3.1 y 3.6, la posible contribución de las importaciones procedentes de Taiwán y de los contratos a largo plazo para el suministro de polisilicio de un número limitado de productores de la Unión es, a lo sumo, marginal, pues cualquier impacto se diluyó a lo largo de la cadena de valor.
(317)
Con respecto a la crisis económica y financiera, la investigación demostró que la principal razón de las dificultades de la industria de la Unión para acceder al capital necesario para las inversiones fueron las importaciones objeto de dumping, que impidieron a dicha industria vender sus productos a precios rentables cuando el mercado de la Unión mostraba elevadas tasas de crecimiento (2009-2011).
(318)
En cuanto a las tarifas reguladas, las terceras partes no fueron capaces de demostrar que sus niveles durante el PI fueran tan bajos que impidieran a los productores de la Unión vender el producto afectado a precios no perjudiciales. Las instituciones opinan que las reducciones de los niveles de las tarifas reguladas pueden explicar un descenso de la demanda, pues ya no serían viables las inversiones en determinados lugares. Sin embargo, las tarifas reguladas no pueden romper el nexo causal, ni siquiera unidas a otros factores que contribuyeron al perjuicio, pues continuaron a un nivel con el que, de no ser por las importaciones objeto de dumping, los productores de la Unión podrían haber vendido sus productos a precios no perjudiciales.
(319)
Por consiguiente, aunque se evalúe el efecto acumulativo de los cuatro factores que posiblemente contribuyeran al perjuicio, no se rompe el nexo causal entre el dumping y el perjuicio.
5. Conclusión sobre la causalidad
(320)
Todos los efectos de los factores de perjuicio distintos de las importaciones objeto de dumping se analizaron individual y colectivamente. Por tanto, se concluye que la evaluación acumulativa de todos los factores que pueden haber tenido un efecto sobre la situación de perjuicio de la industria de la Unión (a saber, las importaciones procedentes de terceros países, las tarifas reguladas, los precios de la materia prima y la crisis financiera) no explica el perjuicio sufrido por dicha industria, en particular en cuanto a los bajos precios y las pérdidas financieras resultantes de la penetración de importaciones a bajo precio y en cantidades importantes del producto afectado procedentes de China. Sobre la base de lo anterior, se confirman las conclusiones provisionales expuestas en los considerandos 223 a 224 del Reglamento provisional según las cuales las importaciones objeto de dumping procedentes de China ocasionaron un perjuicio importante a la industria de la Unión a tenor del artículo 3, apartado 6, del Reglamento de base.
F. INTERÉS DE LA UNIÓN
1. Observaciones preliminares
(321)
Tras la divulgación provisional, una parte interesada alegó que la evaluación del interés de la Unión no se basaba en un número representativo de agentes.
(322)
La Comisión se puso en contacto con los distintos agentes de la manera que se expone a continuación.
(323)
Importadores no vinculados: como se menciona en el considerando 12 del Reglamento provisional, la Comisión se puso en contacto con los doscientos cincuenta importadores no vinculados dados a conocer por el denunciante y seleccionó una muestra provisional, de conformidad con el artículo 17 del Reglamento de base, para cubrir el mayor volumen de importaciones representativo que podía investigarse razonablemente en el plazo disponible. Sin embargo, como se expone en los considerandos 12 y 232 del Reglamento provisional, solo una de las empresas seleccionadas provisionalmente pudo de hecho confirmarse, tras la verificación, como importador no vinculado. Tras la publicación del Reglamento provisional, se invitó a seguir cooperando en la investigación a otros quince importadores no vinculados que habían presentado un formulario de muestreo en la fase de inicio, pero que no fueron incluidos en la muestra. Seis de ellos se mostraron de acuerdo y recibieron un cuestionario y, de las cinco respuestas recibidas, tres se consideraron suficientemente completas. Así pues, la muestra definitiva de importadores no vinculados comprende cuatro importadores no vinculados que representan del 2 % al 5 % de las importaciones del producto afectado. En cuanto a ese porcentaje tan bajo, debe tenerse presente que la mayoría de las importaciones del producto afectado en la Unión no tienen lugar a través de importadores no vinculados, tal como se explica en el considerando 12 del Reglamento provisional.
(324)
Agentes distintos de los importadores no vinculados (operadores en sentido ascendente y descendente): como se menciona en el considerando 226 del Reglamento provisional, la Comisión envió también cuestionarios específicos a unos ciento cincuenta agentes, incluidos los importadores no vinculados que se habían presentado al iniciarse la investigación, que tuvieron así oportunidad de aportar los datos pertinentes a la Comisión. Además, en la investigación se tuvieron en cuenta no solo las respuestas a los cuestionarios, sino también los comentarios y las observaciones verificables y debidamente fundamentados presentados por las partes interesadas dentro de los plazos, sin importar si dichas partes habían respondido o no al cuestionario. En particular, la AFASE transmitió a la Comisión observaciones en nombre de sus miembros y de agentes del sector fotovoltaico, que también se tuvieron en cuenta.
(325)
A la luz de lo antedicho, se reunieron elementos suficientes para hacer una evaluación válida del interés de la Unión. Por estos motivos, el argumento fue rechazado.
(326)
Una parte interesada pidió a la Comisión que aclarara cómo trataba los cuestionarios de importadores que se consideraba enviados por operadores en sentido descendente.
(327)
En respuesta a esta petición, hay que aclarar que las treinta y seis respuestas indicadas en el considerando 241 del Reglamento provisional son respuestas al anexo B del anuncio de inicio, cuya finalidad era reunir una muestra de importadores no vinculados, si procedía.
(328)
En cuanto a las respuestas a los cuestionarios de los dos agentes indicados en el considerando 12 del Reglamento provisional, una se tuvo en cuenta en el análisis pertinente de los operadores en sentido descendente. El segundo agente presentó información adicional que reveló, en contra de lo enunciado en el considerando 12 del Reglamento provisional, que se trataba en efecto de un importador de módulos, pero no de células. No obstante, la información proporcionada en su respuesta al cuestionario no bastaba para incluirla en el análisis de los importadores no vinculados, pues las respuestas eran incompletas.
(329)
Tras la imposición de las medidas provisionales, se realizaron más inspecciones en los locales de dos desarrolladores de proyectos (véase el considerando 8). Además, se analizaron y tuvieron en cuenta a efectos de la presente investigación (véanse los considerandos 369 a 371) las seis respuestas a los cuestionarios específicos (véase el considerando 324) de proveedores de servicios que también operan en el sector fotovoltaico (logística, transporte, relaciones públicas, etc.), que inicialmente no se consideraron suficientemente completas (véase el considerando 241 del Reglamento provisional).
(330)
En resumen, el análisis del interés de la Unión se basó en la siguiente información:
-
las respuestas a los cuestionarios recibidas de ocho productores de la Unión incluidos en la muestra y cuatro importadores no vinculados incluidos en la muestra, así como las respuestas al cuestionario específico recibidas de ocho operadores en sentido ascendente y trece operadores en sentido descendente (siete desarrolladores de proyectos o instaladores y seis proveedores de servicios activos en el sector fotovoltaico), de los ciento cincuenta que se dieron a conocer tras el inicio y recibieron cuestionarios específicos;
-
los datos verificados en las inspecciones in situ realizadas en los locales de ocho productores de la Unión, un importador no vinculado, dos operadores en sentido ascendente, cuatro operadores en sentido descendente (desarrolladores de proyectos o instaladores) y una asociación (véanse el considerando 17 del Reglamento provisional y el considerando 8 del presente Reglamento);
-
los datos sobre el interés de la Unión presentados por otras partes interesadas, en especial asociaciones, y los datos públicamente accesibles sobre la evolución del mercado fotovoltaico en Europa, en particular: Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 (Panorama del mercado mundial de la energía fotovoltaica en el período 2013-2017), de la EPIA.
2. Interés de la industria de la Unión
(331)
Algunas partes interesadas cuestionaron que la industria de la Unión pudiera beneficiarse de las medidas, argumentando que: i) las medidas reducirían la demanda de productos fotovoltaicos en la Unión y, por tanto, la industria de la Unión no podría aumentar sus ventas, ii) las fábricas de la industria de la Unión son de pequeñas dimensiones y, por consiguiente, esta industria no es capaz de satisfacer la demanda de determinados tipos de instalaciones, como las comerciales de tejado y las grandes instalaciones montadas en el suelo; iii) los productores de la Unión no son «bancarizables»; iv) la imposición de derechos a las células incrementará de facto el coste de producción de los productores de módulos de la Unión y hará estos productos menos atractivos; v) en caso de que las importaciones chinas se reduzcan de forma significativa, lo más probable es que los productores de otros terceros países se aprovechen de esa reducción de importaciones procedentes de China.
(332)
En cuanto a la alegación de que las medidas reducirían la demanda de productos fotovoltaicos en la Unión y, por tanto, la industria de la Unión no podría aumentar sus ventas, debe señalarse que las partes no fueron capaces de aportar ninguna prueba verificable de la existencia de un nexo directo entre la imposición de medidas y el descenso de la demanda de productos fotovoltaicos, en la que, como se ha demostrado, han influido durante años diversos factores.
(333)
En respuesta a la alegación de que las fábricas de la industria de la Unión son de pequeñas dimensiones y, por consiguiente, esta industria no es capaz de satisfacer la demanda de determinados tipos de instalaciones, como las comerciales de tejado y las grandes instalaciones montadas en el suelo, debe señalarse que la investigación puso de manifiesto que la industria de la Unión tiene capacidad para suministrar instalaciones comerciales e industriales (entre 40 kW y 1 MW) e instalaciones del segmento de mercado de servicios públicos (entre 1 MW y 10 MW). Además, la investigación no encontró prueba alguna de que no pudieran utilizarse en un mismo proyecto productos suministrados por fabricantes diferentes. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(334)
El argumento de que la industria de la Unión no se beneficiaría de las medidas porque los productores de la Unión no son «bancarizables» y los fondos de inversiones no aceptarían financiar proyectos con módulos fabricados en la UE no fue fundamentado. En cualquier caso, se espera que la imposición de las medidas restaure condiciones justas de mercado que permitan a los inversores, en particular del sector bancario, confiar en la capacidad de los productores de la Unión de desarrollar proyectos viables. Por estos motivos, el argumento fue rechazado.
(335)
En cuanto a la alegación de que la imposición de derechos a las células incrementará de facto el coste de producción de los productores de módulos de la Unión y hará estos productos menos atractivos para los consumidores, si bien no se descarta que pueda haber una cierta subida de precios a raíz de la imposición de los derechos, también debe tenerse presente que, según las fuentes públicamente disponibles, la tendencia de precios de los módulos y las células es a la baja. Así, aun cuando el precio de las células podría aumentar a consecuencia de las medidas, la tendencia general de bajada de los precios resultaría en unos costes menores de los módulos. Los productores en cuestión pueden también decidir proveerse de células en la Unión, y ya no en China. Por último, se espera que la imposición de las medidas incremente la utilización de la capacidad de los productores de células de la Unión, aumentando así sus economías de escala y, por ende, reduciendo los costes. Por consiguiente se desestimó esta alegación.
(336)
El argumento de que, en caso de que las importaciones chinas se reduzcan de forma significativa a raíz de la imposición de las medidas, lo más probable es que se aprovechen de ello los productores de otros terceros países, y no la industria de la Unión, no fue confirmado por la investigación. La investigación no reveló ningún indicio claro de que los demás terceros países fueran a dirigir directamente sus exportaciones de forma masiva al mercado de la Unión, en particular si se tiene en cuenta la probable expansión de los mercados de otros terceros países, concretamente en Asia, según pronostican fuentes públicamente disponibles. Por último, nada indica que, incluso si las importaciones procedentes de otros terceros países aumentaran a consecuencia de la caída de las importaciones chinas, la industria de la Unión no sería capaz de competir con las importaciones de esos países.
(337)
En respuesta a la divulgación final, algunas partes argumentaron que no es realista esperar la emergencia de una industria de la Unión fabricante de módulos y células que sea sostenible, ya que no hay ningún inversor sensato dispuesto a invertir en unos productores de la Unión que supuestamente adolecen de una estructura de costes desfavorable y, por tanto, no pueden producir a precios competitivos. La investigación no confirmó que la industria de la Unión adoleciera de una estructura de costes desfavorable, como se explica en los considerandos 202 y 203 del Reglamento provisional. Por consiguiente, la ausencia de importaciones objeto de dumping y una utilización más amplia de las capacidades generarían economías de escala y permitirían la emergencia de una industria de la Unión sostenible. Por todo lo que antecede, se rechazó este argumento.
(338)
Una parte argumentó que, en la Unión, la demanda se mueve en función de la evolución de las tarifas reguladas y que el rendimiento de las inversiones que esperan los inversores está unido a esa evolución. En particular, se alegó que, si los precios suben en la Unión como consecuencia de los derechos y las tarifas reguladas no responden consecuentemente a esa subida, la demanda disminuirá y la industria de la Unión no se beneficiará de los derechos impuestos.
(339)
En respuesta a esta alegación, debe señalarse que, a pesar de la correlación existente entre el nivel de las tarifas reguladas y la demanda de instalaciones fotovoltaicas, las pruebas reunidas durante la investigación indican que, en el futuro, la demanda dependerá cada vez menos de las tarifas reguladas y otros sistemas de apoyo, pues es probable que con determinados tipos de instalaciones se alcance la paridad de red fotovoltaica en varios lugares de la Unión (véase el considerando 260). Por otro lado, el rendimiento previsto de las inversiones debe basarse en precios de mercado leales. Por último, como se menciona en el considerando 335, aunque no se descarta que los precios puedan subir algo a consecuencia de la imposición de las medidas, debe señalarse que las fuentes públicamente disponibles indican que la tendencia general de los precios es a la baja. Por tanto, se rechazó el argumento.
(340)
Las partes interesadas señalaron que, debido a que la demanda de paneles solares se mueve en función de los sistemas de apoyo, en particular las tarifas reguladas, y del precio de la electricidad para el consumidor final (que determina la paridad de red), la elasticidad-precio de la demanda puede ser muy elevada. Si bien es correcto que un incremento marcado de los precios puede conducir a una reducción importante de la demanda debido a la naturaleza del mercado señalada por las partes interesadas, debe rechazarse ese argumento, pues es muy improbable que las medidas causen incrementos marcados de los precios, por las razones que se exponen a continuación. En primer lugar, todas las fuentes disponibles confirman que continuará la marcada reducción de los precios del producto afectado registrada durante todo el PI y desde el PI hasta ahora.
En segundo lugar, el efecto económico del compromiso aceptado por la Comisión es que los productores exportadores chinos suministrarán el producto afectado a un precio mínimo de importación inferior a 60 c/W, muy por debajo del precio que se observó durante el PI, a un volumen que se corresponde aproximadamente con su actual cuota de mercado. Con ese nivel de precios, es muy poco probable que la demanda caiga de forma significativa, pues dicho nivel garantiza una demanda suficiente tanto con el nivel actual de ayuda proporcionado por los sistemas de apoyo como con los niveles actuales de paridad de red. Por otro lado, se espera que el precio de la electricidad para los consumidores finales aumente y que el precio del producto afectado disminuya. Por medio de una fórmula de indexación, el compromiso garantiza que las ulteriores reducciones de precio del producto afectado se tengan en cuenta para el precio mínimo de importación. Así pues, hubo que rechazar estos argumentos.
(341)
Varias partes interesadas reiteraron la alegación de que el interés de la industria de la Unión no es significativo, pues el valor añadido generado por las industrias en sentido ascendente y descendente es mucho más importante que el generado por la industria de la Unión en la cadena de valor fotovoltaica. No se discute el argumento de que los diversos segmentos del sector fotovoltaico tienen distinto valor añadido. Como se menciona en el considerando 228 del Reglamento provisional, la investigación determinó que la industria de la Unión había sufrido un perjuicio importante causado por prácticas comerciales desleales. De hecho, algunos productores de la Unión ya se han visto forzados a cerrar y, en ausencia de medidas, es seguro que la situación seguirá deteriorándose. Como todos los segmentos del sector fotovoltaico están estrechamente interrelacionados, la desaparición de la producción de la Unión iría en detrimento de todo el sector fotovoltaico, haciéndolo totalmente dependiente de fuentes de suministro externas. Por tanto, y por razones de seguridad del suministro, se rechazó este argumento.
(342)
En respuesta a la divulgación final, una parte interesada reiteró la alegación de que el mayor valor añadido generado por las industrias en sentido ascendente y descendente, en comparación con el generado por la industria de la Unión del producto afectado, es pertinente para determinar si han de imponerse medidas antidumping. A este respecto se confirma que, al evaluar el interés de la Unión, las instituciones sopesaron las consecuencias positivas y negativas que podían tener los derechos para los diversos agentes económicos. Mientras que el impacto en las industrias en sentido ascendente y descendente será limitado, las medidas ofrecerán a la industria de la Unión la posibilidad de recuperarse del dumping perjudicial.
(343)
Una parte cuestionó el número de puestos de trabajo que se garantizarán con la imposición de las medidas. Alegó que la industria de la Unión emplea a unas seis mil personas, y no a veinticinco mil, como se indica en el considerando 229 del Reglamento provisional.
(344)
Sin embargo, no aportó ninguna prueba que sostuviera esa alegación, que, por consiguiente, fue desestimada. Hay que aclarar que, en vista de la exclusión de las obleas de la definición del producto, el empleo en la industria de la Unión fue de unas veintiuna mil personas durante el PI. Las partes interesadas no aportaron ninguna prueba de que el número de empleados en la industria de la Unión hubiera cambiado de forma significativa después del PI.
(345)
En conclusión, la investigación demostró que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante causado por las importaciones objeto de dumping procedentes de China, al ser incapaz de recuperar la inversión con unas ventas rentables. Se espera que la imposición de medidas restablezca unas condiciones comerciales justas en el mercado de la Unión, que permitan a la industria de la Unión competir en igualdad de condiciones. El probable descenso de las importaciones procedentes de China ha de permitir a la industria de la Unión aumentar sus ventas en la Unión y, de ese modo, utilizar mejor las capacidades de producción disponibles a corto plazo. A su vez, esto puede generar economías de escala. Si bien es posible que los precios del producto similar aumenten en un corto espacio de tiempo debido a las medidas, es probable que la tendencia general a la baja de los precios se mantenga merced, por un lado, a la disminución del coste de producción del producto investigado y, por otro, a la presión competitiva de los productores de terceros países, que también competirían en el mercado de la Unión.
(346)
No habiéndose recibido ninguna otra observación, se confirma lo expuesto en los considerandos 227 y 231 del Reglamento provisional, con excepción de la cifra de empleo citada en el considerando 344 del presente Reglamento.
3. Interés de los importadores no vinculados
(347)
Tras la divulgación provisional, el importador no vinculado que había respondido al cuestionario antes de que se impusieran las medidas provisionales y que se había considerado que constituía la muestra provisional alegó que las conclusiones con respecto al impacto de las medidas en los importadores no vinculados se habían basado únicamente en su propia respuesta al cuestionario, que por tanto no podía considerarse representativa.
(348)
El Reglamento provisional basaba sus conclusiones relativas a los importadores no vinculados en una sola empresa debido a que, como se explica en su considerando 232, el comercio del producto afectado era la principal actividad únicamente de uno de los tres importadores incluidos de manera provisional en la muestra. Como se ha dicho en el considerando 21, la muestra se amplió a raíz de la imposición de las medidas provisionales, se entró en contacto con más importadores no vinculados y de las otras cinco respuestas a los cuestionarios recibidas, solo tres eran lo bastante completas y permitían una evaluación válida. En la fase definitiva, la muestra de importadores no vinculados se amplió hasta cuatro importadores. En conjunto, durante el PI, la actividad de los cuatro importadores no vinculados incluidos en la muestra que cooperaron relacionada con el producto afectado representó entre el 60 % y el 100 % de su actividad empresarial total. Además, los cuatro importadores no vinculados que cooperaron recibieron de China entre el 16 % y el 100 % de todas sus importaciones de módulos, y solo uno de ellos las recibió exclusivamente del país afectado. La rentabilidad de los cuatro importadores no vinculados incluidos en la muestra que cooperaron en relación con el producto afectado fue por término medio de un 2,3 % en el PI.
(349)
Una parte interesada argumentó que la repercusión de los derechos en los importadores no vinculados se había subestimado, pues no existen fuentes de suministro alternativas que pudieran reemplazar de inmediato a las importaciones chinas del producto afectado si se impusieran los derechos, y alegó asimismo que resulta difícil cambiar de fuente de suministro, dado que la principal producción está asentada en China y los costes adicionales serían significativos.
(350)
A este respecto hay que recordar que la imposición de medidas no tiene por qué tener como resultado la desaparición de las importaciones del producto afectado procedentes de China. La investigación indicó que el posible descenso de las importaciones procedentes de China repercutirá en particular en aquellos importadores que se abastecen del producto afectado exclusivamente de China, lo cual solo ocurre con uno de los cuatro importadores no vinculados que cooperaron. En cuanto al impacto de las medidas en la situación financiera de los importadores no vinculados, no se descartó que pueda ser negativo, pero se concluyó que dependerá en gran medida de su capacidad para encontrar otras fuentes de suministro o de repercutir por lo menos parte del posible aumento de precios en sus clientes. Para los agentes que importan el producto también de otros fuentes distintas de China o que importan otros productos además del producto afectado, el impacto negativo será más limitado. Por consiguiente, la Comisión considera que, a pesar de que probablemente habrá un impacto negativo para los importadores del producto afectado, este será, por término medio, limitado.
(351)
Un importador no vinculado argumentó que, antes de aceptar productos de un nuevo proveedor, son necesarios un tiempo de trabajo y una inversión financiera significativos. A este respecto se alegó en respuesta a la divulgación final que se habían facilitado al equipo de la inspección in situ pruebas pertinentes del mucho tiempo que ha de invertir un importador en ensayos del producto antes de tomar la decisión de recibir suministros de un exportador en particular.
(352)
Debe reconocerse que el establecimiento de una nueva relación entre un importador y un proveedor puede conllevar costes e inversiones de tiempo adicionales (por ejemplo para ensayar el producto). Al mismo tiempo, el cambio de proveedores parece ser un riesgo normal calculado en la actividad profesional de un importador y guarda relación con el hecho de que el mercado fotovoltaico está madurando y experimenta, por tanto, cambios constantes (por ejemplo concursos de acreedores o fusiones), que exigen el paso a nuevos proveedores. Por otro lado, puede suponerse que los nuevos tipos de módulos que llegan al mercado de manera constante (por ejemplo, con nuevas características de eficiencia) también requieren ensayos. A este respecto, el ensayo de nuevos productos (aun provenientes del mismo proveedor) parece ser una actividad normal más que inusual. En consecuencia, se rechaza el argumento.
(353)
En respuesta a la divulgación final, dos partes reiteraron la alegación de que no se había tomado adecuadamente en consideración el interés de los importadores no vinculados. Una parte alegó que la falta de las versiones no confidenciales de las respuestas a los cuestionarios de los importadores cooperantes adicionales no permitió a las partes hacer una evaluación adecuada. Cuestionó la evaluación de la Comisión sobre la posibilidad de que aumentaran las importaciones en la Unión procedentes de otros terceros países, lo que permitiría a los importadores cambiar de proveedores, según el supuesto de que los mercados de otros terceros países están en expansión. Para ello, la parte alegó que ese supuesto está en contradicción con las conclusiones del considerando 336, en el que se argumentaba que las importaciones de otros terceros países no serían masivas. Otra parte cuestionó si la Comisión había respetado el principio de no discriminación, pues en su evaluación se había dado más prominencia a los productores de la Unión que a otros agentes.
(354)
En primer lugar, se confirma que la versión no confidencial de las respuestas a los cuestionarios recibidos tras la publicación del Reglamento provisional por los importadores cooperantes adicionales se incluyeron en el expediente para que pudieran consultarlas las partes interesadas. En segundo lugar, no hay contradicción entre el supuesto de que las importaciones procedentes de otros terceros países puedan aumentar en respuesta a la reducción de las importaciones procedentes de China y el que ese aumento no sea masivo en vista de la creciente demanda mundial de instalaciones fotovoltaicas. Al mismo tiempo, puesto que se espera que la industria de la Unión retome parte de la cuota de mercado anteriormente ocupada por los productos de China, no puede descartarse una cierta pérdida de negocio para los importadores no vinculados. Sin embargo, debe tenerse en cuenta que se espera que el mercado fotovoltaico siga creciendo globalmente a largo plazo, pues se alcanza la paridad de red cada vez en más sitios. Por último, debe aclararse que, como en todas las investigaciones de defensa del comercio, mientras que la situación de la industria de la Unión se evaluó para determinar si sufrió un perjuicio importante a causa de las importaciones objeto de dumping, en el contexto del análisis del interés de la Unión el interés de la industria de la Unión se evaluó del mismo modo que el de otros agentes económicos, incluidos los importadores no vinculados. También debe aclararse que la investigación para determinar si la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante se rige concretamente por el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base, en el que se establecen los factores mínimos que han de examinarse en tal investigación. El interés de la Unión solo se analiza una vez que se ha determinado el dumping perjudicial de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 21 del Reglamento de base. Tras ese análisis se consideró que el probable impacto negativo de las medidas sobre algunos importadores, en particular aquellos cuya única fuente de suministro es China, no superaba a los beneficios para la industria de la Unión ni a los beneficios que una competencia leal tendría a medio y largo plazo para el mercado fotovoltaico de la Unión.
(355)
En ausencia de otras observaciones, y sobre la base de la información acerca de los cuatro importadores incluidos en la muestra, se confirman los considerandos 233 y 234 del Reglamento provisional.
4. Interés de los operadores en sentido ascendente
(356)
Tras la divulgación provisional, varias partes reiteraron la alegación de que la mayoría de los insumos de la cadena de valor fotovoltaica provienen de la Unión y que esa situación ventajosa podría terminar si se impusieran los derechos, ya que la producción en China del producto afectado disminuiría. En respuesta a la divulgación final, una parte señaló que las medidas en este caso podrían dar lugar a otras medidas que China podría imponer a los productos de la Unión.
(357)
A este respecto, como se menciona en el considerando 239 del Reglamento provisional, se espera que las importaciones chinas sigan abasteciendo al mercado de la Unión incluso con los derechos impuestos. Además, varias fuentes públicamente accesibles del sector fotovoltaico, como el Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 de la EPIA, pronostican que la posible contracción de la demanda en la Unión será solo a corto plazo (en 2013 y 2014), ya que el consumo aumentará en la Unión en los próximos años. Por otro lado, como se concluye en el considerando 239 del Reglamento provisional, la eliminación de las prácticas comerciales desleales permitirá probablemente generar un crecimiento sostenible a medio y largo plazo en el mercado fotovoltaico de la Unión, del que se han de beneficiar todos los agentes de la Unión. Por último, en cuanto al argumento de una posible represalia de China en respuesta a las medidas en este caso, hay que recordar que este país, como cualquier otro miembro de la OMC, puede recurrir a investigaciones de defensa del comercio solo en circunstancias justificadas y que cualquier investigación de ese tipo debe cumplir normas estrictas de la OMC. La Comisión hace un seguimiento de esas investigaciones para asegurarse de que se respetan las normas de la OMC. Por tanto, se rechazó el argumento.
(358)
Algunas partes refutaron la conclusión del considerando 239 del Reglamento provisional según la cual la reducción de las exportaciones a China de los operadores en sentido ascendente del sector fotovoltaico de la Unión podría compensarse con las exportaciones a otros mercados, argumentando que los derechos reducirán la demanda mundial del producto.
(359)
A este respecto debe señalarse, en primer lugar, que no se espera que las importaciones chinas cesen por completo a consecuencia de los derechos. Además, la información recabada en el curso de la investigación no estableció ninguna correlación directa entre la evolución de las importaciones procedentes de China en el mercado de la Unión y las exportaciones chinas a otros mercados. Por otro lado, las fuentes públicamente disponibles, como el Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 de la EPIA, prevén que el mercado fotovoltaico mundial crecerá en los próximos años. Por lo que respecta al mercado chino, hay indicios de que el consumo nacional aumentará sustancialmente en China (como indica, por ejemplo, la EPIA). En vista de lo antedicho, no se espera que las exportaciones de los operadores en sentido ascendente de la Unión a China caigan significativamente como consecuencia de la imposición de las medidas.
(360)
También debe tenerse presente que la contracción de la demanda de la Unión en 2013 y 2014 a la que se refiere el considerando 357 podría tener un impacto negativo en los operadores en sentido ascendente. Sin embargo, esto no puede relacionarse, por lo menos no en su mayor parte, con los derechos, pues estaba previsto mucho antes de que se impusieran las medidas provisionales. Por otro lado, por lo que respecta a los productores de la Unión que fabrican maquinaria para la industria fotovoltaica, como también se menciona en el considerando 239 del Reglamento provisional, debido a la gran capacidad disponible en China, no es probable que sus exportaciones a este país puedan aumentar de forma significativa, aun cuando los productores chinos incrementaran su volumen de producción. Por último, la información recogida durante la investigación indicaba que los productores de maquinaria podrían verse afectados también por el duodécimo plan quinquenal chino para la industria solar fotovoltaica, que prevé que para 2015 el 80 % del equipo de fabricación de células provenga de China. Si este cambio se consigue respetando las normas de la OMC, limitará aún más las posibilidades de los productores de maquinaria de la Unión de competir en el mercado chino. Por tanto, se rechazó el argumento esgrimido.
(361)
En respuesta a la divulgación final, las autoridades chinas argumentaron que el duodécimo plan quinquenal para la industria solar fotovoltaica no ofrece más que algunos principios orientativos generales de naturaleza no vinculante, pues no se prevén competencias para garantizar su cumplimiento, y que, por consiguiente, no deben considerarse un indicio de que se limitará la posibilidad de que los fabricantes de maquinaria de la Unión compitan en el mercado chino. A este respecto debe señalarse que las autoridades chinas incluyeron la industria fotovoltaica entre las industrias estratégicas del duodécimo plan quinquenal y además elaboraron un plan específico para la industria solar fotovoltaica. En ese plan, las autoridades chinas expresaban su apoyo a las empresas superiores y las empresas clave y se comprometían a promover la aplicación de diversas políticas de apoyo al sector fotovoltaico y a formular pautas globales de diseño de políticas de apoyo sobre la industria, la financiación, la fiscalidad, etc. Además, puesto que el plan contiene directrices esenciales que la industria china debe seguir durante el período de cinco años, marca profundamente el paisaje empresarial, tanto dentro de China como en los países que hacen negocios con este país. Considerando lo que antecede, existen claros indicios de que el plan restringe la libertad de elección de los fabricantes chinos de células y la presión competitiva de los productores de equipo de fabricación de la Unión que exportan al mercado chino. Por tanto, se rechazó este argumento.
(362)
Un productor de materia prima que había cooperado cuestionó el pronóstico de que otros mercados compensarían el descenso de producción del mercado chino, vista la gran capacidad de producción instalada en China, difícilmente instalable en otra parte.
(363)
Atendiendo a las conclusiones del considerando 359 se rechaza este argumento, pues no hay indicio alguno de ese supuesto descenso de producción en el mercado chino.
(364)
Una parte interesada cuestionó el número de empleados en el sector en sentido ascendente que se cita en el considerando 236 del Reglamento provisional.
(365)
Debe aclararse que la cifra de cuatro mil doscientos empleados citada en el Reglamento provisional no se refiere a todo el sector, sino solo a los operadores en sentido ascendente que cooperaron, como son fabricantes de equipos y proveedores de polisilicio, en cuyas respuestas a los cuestionarios está basada.
(366)
No obstante la exclusión de las obleas de la definición del producto, los productores de la Unión que fabrican este producto han de beneficiarse de la imposición de derechos, pues se espera que la industria de la Unión aumente su producción de células y módulos.
(367)
No habiéndose recibido más observaciones, se confirman los considerandos 235 y 240 del Reglamento provisional.
5. Interés de los operadores en sentido descendente
(368)
Como se menciona en el considerando 329, tras la imposición de las medidas provisionales se efectuaron más inspecciones en los locales de dos desarrolladores de proyectos.
(369)
Además de siete respuestas a los cuestionarios de los operadores en sentido descendente cuya actividad está directamente relacionada con el producto similar (en concreto desarrolladores de proyectos e instaladores), cuyo análisis constituyó la base para la evaluación de los operadores en sentido descendente del Reglamento provisional, se analizaron con más detalle otras seis respuestas a los cuestionarios presentadas en la fase provisional y consideradas incompletas (véase el considerando 241 del Reglamento provisional), pues proporcionaban indicios sobre la importancia relativa de la actividad relacionada con el sector fotovoltaico respecto de la actividad total.
(370)
Los seis operadores adicionales en cuestión eran proveedores de servicios en el sector fotovoltaico (logística, transporte, relaciones públicas, etc.), es decir, operadores cuya actividad no está directamente relacionada con el producto investigado. A pesar de algunas deficiencias en las respuestas, los datos de los cuestionarios demostraron que la actividad de estos operadores relacionada con el sector fotovoltaico era marginal con respecto a su actividad total. De hecho, durante el PI la actividad relacionada con el sector fotovoltaico solo representó por término medio en torno al 5 % de la cifra de negocios total y al 8 % del empleo total. La rentabilidad media fue del 7 % aproximadamente. Sin embargo, debe señalarse que los datos sobre la rentabilidad no eran completos, pues no todos los operadores dieron información a este respecto.
(371)
Sobre la base de este análisis más detallado se concluyó que, a la luz de los datos proporcionados, no es probable que las medidas tengan un impacto significativo en la situación económica de los proveedores de servicios del sector fotovoltaico.
(372)
Tras la divulgación provisional y final, varias partes cuestionaron la representatividad de los datos relativos a los operadores en sentido descendente sobre cifra de negocios, rentabilidad y empleo extraídos por la Comisión de las respuestas a los cuestionarios de siete operadores en sentido descendente. AFASE presentó una «encuesta» realizada entre sus miembros (instaladores) con el fin de ilustrar que para la mayoría de los instaladores el negocio fotovoltaico constituye una fuente primaria de ingresos. AFASE alegó además que los operadores en sentido descendente, en particular los instaladores, en contra de las conclusiones del considerando 242 del Reglamento provisional, no obtendrían más que márgenes de beneficio de un dígito que no les permitirían absorber derecho alguno.
(373)
Por lo que respecta a la representatividad de los datos utilizados en el Reglamento provisional, la Comisión utilizó todos los datos aportados por los operadores en sentido descendente que rellenaron el cuestionario específico, así como las observaciones presentadas por AFASE, según se explica en el considerando 330.
(374)
En cuanto a la alegación de que la actividad fotovoltaica constituye una fuente primaria de ingresos para los instaladores, un análisis más detallado de las respuestas a los cuestionarios presentadas por los siete operadores en sentido descendente (instaladores y desarrolladores de proyectos) confirmó que la actividad directamente relacionada con el producto similar investigado representó por término medio en torno al 42 % de la actividad total de estos operadores, mientras que rentabilidad equivalió por término medio al 11 %. Sin embargo, si se tienen también en cuenta sus actividades (no relacionadas directamente con el producto investigado), su importancia global aumenta sustancialmente en el caso de tres de los siete operadores. Por consiguiente, la relación correspondiente iría de un 45 % a un 100 % durante el PI. Además, en el caso de los siete operadores (instaladores y desarrolladores de proyectos), la rentabilidad de la actividad fotovoltaica, incluidas las actividades no directamente relacionadas con el producto investigado, sería de un promedio del 9 %. En relación con el empleo, cabe decir que la actividad fotovoltaica, incluidas las actividades no relacionadas directamente con el producto investigado, habría empleado a seiscientos sesenta equivalentes a tiempo completo durante el PI en el conjunto de los siete operadores. Aparte de las instalaciones y los proyectos fotovoltaicos, estos operadores también trabajaron en instalaciones de energía eólica y en la producción de equipos eléctricos.
(375)
Se considera que cualquier impacto de las medidas en los operadores en sentido descendente debe evaluarse primariamente en relación con su actividad directamente relacionada con el producto investigado, que en el PI alcanzó una rentabilidad por término medio del 11 %. Sin embargo, incluso si se evaluara sobre la base de la actividad fotovoltaica global no relacionada directamente con el producto investigado, las conclusiones serían similares a la de la fase provisional, pues, en conjunto, los diversos factores tomados en consideración, concretamente la rentabilidad y la posibilidad de absorber parte del derecho, no varían de forma significativa (la rentabilidad disminuye del 11 % de media al 9 % de media). En respuesta a la divulgación final, una parte en cuyos locales la Comisión había llevado a cabo una inspección cuestionó la representatividad de la conclusión sobre la rentabilidad de los instaladores y desarrolladores, que, por lo que a ella se refiere, estaría supuestamente basada en una única transacción. No se acepta este argumento, pues la Comisión calculó la rentabilidad de los operadores en sentido descendente basándose en todos los datos presentados por ellos en sus respuestas a los cuestionarios.
(376)
Por lo que se refiere a la encuesta realizada por la AFASE entre sus miembros, debe señalarse en primer lugar que todos los operadores tuvieron ocasión de darse a conocer al inicio de la investigación y de responder al cuestionario específico diseñado para los operadores en sentido descendente, en el que se les pedía información para evaluar cómo les afectarían los derechos. En segundo lugar, en esa encuesta no se facilitaba la identidad de los instaladores, lo cual no permitió verificar, por ejemplo, la pertinencia y la fiabilidad de los datos aportados. En tercer lugar, mientras que una serie de preguntas de la encuesta se referían a la capacidad de los instaladores para absorber los posibles derechos, no se hacía referencia alguna en la encuesta a los beneficios obtenidos por los instaladores durante el PI, perdiéndose así un elemento importante para evaluar el impacto de las medidas. En consecuencia, no pudieron extraerse conclusiones válidas de la encuesta presentada.
(377)
Varias partes cuestionaron las conclusiones de los considerandos 247 y 250 del Reglamento provisional, según las cuales habría un impacto negativo a corto plazo en el empleo del segmento en sentido descendente y el impacto global sería negativo pero limitado, ya que se prevé que el mercado fotovoltaico de la Unión crezca a medio y largo plazo. Algunas partes alegaron además que serían sobre todo los instaladores, dependientes de las instalaciones fotovoltaicas, los que sufrirían el declive de la demanda.
(378)
Se analizaron con más detalle las posibles pérdidas de puestos de trabajo resultantes de la imposición de los derechos. En términos generales, la información recabada durante la investigación confirmó que el sector en sentido descendente había estado perdiendo puestos de trabajo como consecuencia de una contracción de la demanda de instalaciones fotovoltaicas en la Unión de aproximadamente 5 GW entre 2011 y 2012, como ya se indica en el considerando 246 del Reglamento provisional. Esta pérdida de puestos de trabajo no puede relacionarse con las medidas, pues refleja la evolución del mercado. Además, está previsto que la demanda siga contrayéndose en 2013 y 2014, lo que muy probablemente resultará en más destrucción de empleo en el sector fotovoltaico. Una evolución semejante de la demanda la habían previsto ya importantes centros de investigación como la EPIA antes del inicio de la investigación, por lo que esa pérdida de puestos de trabajo no puede atribuirse a la imposición de las medidas.
(379)
La industria de la Unión presentó un estudio realizado por una consultora privada, PriceWaterHouseCoopers («PWC»), acerca del posible impacto de las medidas en el empleo relacionado con el sector fotovoltaico. El estudio de PWC hacía referencia a un estudio anterior de otra consultora, Prognos, en el que se preveía una gran pérdida de puestos de trabajo en el mercado fotovoltaico como consecuencia de la imposición de las medidas, estudio que fue presentado por la AFASE antes de que se impusieran los derechos provisionales y que se abordó en los considerandos 243 a 246 del Reglamento provisional. En el estudio de PWC se criticaba el estudio de Prognos señalando que el total de puestos de trabajo perdidos que indicaba Prognos superaba de hecho el número total de puestos de trabajo existentes en el sector fotovoltaico de la Unión. En cuanto al impacto de los derechos en el mercado de la Unión, PWC llegaba a conclusiones opuestas a las de Prognos, y preveía un impacto neto positivo en el empleo de la Unión y unos beneficios que predominaban sobre los posibles efectos negativos de los derechos (por ejemplo en la demanda). No habiéndose recibido ningún argumento nuevo fundamentado sobre la repercusión de las medidas en el empleo del sector en sentido descendente, se confirman las conclusiones de los considerandos 247 a 250 del Reglamento provisional.
(380)
La AFASE argumentó que la Comisión no desveló la fuente del margen de error del 20 % en relación con los empleos directos del sector fotovoltaico calculado para 2011, según se menciona en el considerando 245 del Reglamento provisional.
(381)
Este margen de error, que se puede aplicar hacia arriba o hacia abajo, se puso de manifiesto durante la inspección en la EPIA. Demuestra lo difícil que resulta evaluar cifras precisas sobre el empleo en el sector en sentido descendente, pues las fuentes de datos son pocas y a menudo contradictorias.
(382)
En respuesta a la divulgación final, algunas partes alegaron que el análisis de la Comisión callaba el hecho de que los derechos no harían sino fomentar la pérdida de puestos de trabajo resultante de un menor número de instalaciones fotovoltaicas después de 2011. Se argumentó que esa pérdida de puestos de trabajo, en particular en el sector en sentido descendente, está estrechamente relacionada con el hecho de que los instaladores fotovoltaicos dependen de las instalaciones solares. Además, la AFASE criticó a la Comisión por no haber tenido adecuadamente en cuenta la encuesta que realizó entre sus miembros y una encuesta similar realizada por la Solar Trade Association del Reino Unido, que supuestamente ilustraba esa dependencia.
(383)
Con respecto al supuesto silencio de la Comisión acerca de la repercusión de los derechos en el empleo, hay que remitirse a los considerandos 377 y 379, en los que se abordan las alegaciones sobre el impacto de las medidas en el empleo del sector fotovoltaico y se reconoce que efectivamente podrían tener repercusiones a corto plazo en el empleo del sector en sentido descendente.
(384)
En cuanto a la encuesta realizada por la AFASE y la Solar Trade Association del Reino Unido, hay que decir que, en respuesta a la divulgación final, se facilitó la identidad de las empresas participantes en las entrevistas. Sin embargo, las encuestas eran deficientes, pues, por ejemplo, algunas respuestas eran incompletas. El análisis de las encuestas puso de manifiesto lo que sigue. Por lo que respecta a la encuesta de la AFASE, debe señalarse en primer lugar que la mayoría de los cincuenta instaladores que respondieron a la entrevista declararon operar exclusivamente en el mercado fotovoltaico. Quince de los cincuenta instaladores declararon realizar también otras actividades, por ejemplo en instalaciones de calefacción, eléctricas y, en cierta medida, eólicas. En cuanto a la encuesta del Reino Unido, veintiuna de las treinta y una empresas británicas que respondieron a la entrevista realizaban también actividades fuera del sector fotovoltaico. El resultado demuestra que, por lo que se refiere a casi la mitad de los desarrolladores de proyectos e instaladores, la conclusión del considerando 247 del Reglamento provisional sobre la capacidad para realizar otras actividades, por ejemplo instalaciones eléctricas o de calefacción, fontanería y otras instalaciones de energías renovables, es correcta. Sin embargo, debe reconocerse que esta capacidad quizá exista en menor grado de lo que se suponía en el Reglamento provisional. Por consiguiente, su efecto mitigador en la pérdida de empleo puede ser menos importante de lo que se había supuesto inicialmente. En segundo lugar, algunos de los operadores encuestados por la AFASE y la Solar Trade Association del Reino Unido utilizaron productos fabricados en la Unión y algunos tienen previsto comprar productos no chinos tras las medidas, a fin de evitar un incremento de los precios. Así pues, se espera que su dependencia de las importaciones chinas y la repercusión de las medidas sean reducidas, ya que pueden acceder a productos fabricados en la Unión.
En tercer lugar, la estimación del impacto de las medidas en los negocios de todos los operadores encuestados no permitía extraer conclusiones firmes, pues su evaluación era muy diversa. Algunas empresas ni siquiera eran capaces de evaluar ese impacto. En cuarto lugar, también las respuestas acerca del número de proyectos fotovoltaicos que corrían riesgo de cancelación en caso de imponerse los derechos iban en la encuesta del Reino Unido de «no muchos» a «todos ellos». Algunos operadores no eran capaces de hacer una estimación. Por último, ninguna de las encuestas contenía la pregunta sobre la rentabilidad de los agentes económicos entrevistados, que es importante para evaluar la posible absorción de un incremento de precios, de haberlo, a consecuencia de la imposición de un derecho.
(385)
Otras partes alegaron que para los instaladores no es fácil cambiar sus actividades o pasarse a las instalaciones de otras energías renovables, dado que las tecnologías y el saber hacer varían mucho. Por tanto, si se impusieran los derechos, abandonarían el negocio. Tras la divulgación final, esta alegación fue reiterada por una parte interesada, arguyendo que los instaladores habían invertido muchos recursos en la especialización fotovoltaica, por ejemplo en formación específica, lo que demostraría que su principal foco de atención es el sector fotovoltaico y que no podrían pasarse con facilidad a otras actividades.
(386)
Este argumento no se fundamentó suficientemente, pues no se demostró qué conocimientos precisos tendría que adquirir un instalador ni cuán difícil y oneroso resulta obtenerlos. Al margen de esto, las instituciones reconocen que los instaladores han desarrollado un saber hacer propio de la instalación de módulos fotovoltaicos. Sin embargo, el desarrollo de este saber hacer es relativamente reciente y se suma a la pericia primaria de los instaladores, constituida por las instalaciones eléctricas y de calefacción, la fontanería, etc. También se desarrolló en respuesta a una práctica desleal, a saber, la afluencia masiva de importaciones objeto de dumping procedentes de China. Con independencia de las aptitudes especializadas de los empleados de los instaladores, el argumento debe examinarse paralelamente al análisis efectuado en los considerandos 378 y 382 acerca de la situación del empleo en el sector en sentido descendente, que podría sufrir un impacto negativo a corto plazo, pero que, merced a un comercio sostenible, experimentaría un incremento a medio y largo plazo en el caso de los instaladores. Por tanto, se rechazó este argumento.
(387)
Varias partes refutaron el argumento del considerando 247 del Reglamento provisional acerca de la capacidad de los operadores en sentido descendente para absorber parcialmente la posible subida de precios. También este argumento estaba insuficientemente fundamentado, impidiendo estimar en qué medida era exacta esta alegación. Como se menciona en el considerando 374, la rentabilidad de los operadores en sentido descendente que cooperaron y están relacionados directamente con el producto afectado se estimó en torno a un 11 % de media, lo que deja a los operadores en cuestión la posibilidad de absorber, por lo menos en parte, el posible incremento de precios, de haberlo. En este contexto hay que recordar, como se menciona en el considerando 335, que la tendencia general de los precios es a la baja. En consecuencia, se rechaza el argumento.
(388)
En respuesta a la divulgación final, algunas partes reiteraron la alegación de que había un riesgo grave de que la demanda de productos solares en la Unión se contrajera a consecuencia de las medidas, lo cual, según estas partes, sería un argumento en contra de las medidas. Una parte argumentó que la energía solar tiene actualmente una elevada elasticidad-precio de la demanda y que un incremento del precio de los productos solares, por pequeño que fuera, resultaría en una fuerte contracción de la demanda. Esta parte estimaba que un derecho antidumping en el orden del 30 % podría contraer la demanda en 8 GW, mientras que un derecho del 50 % lo haría en 10 GW. En el mismo sentido, la AFASE hacía referencia al estudio realizado por un analista del mercado en el que también se prevé una contracción de la demanda de hasta 2 GW en 2013 como consecuencia de un derecho del 50 %, es decir, una contracción de mucha menor magnitud.
(389)
Aunque las partes presentaron durante la investigación distintas hipótesis de contracción además de las mencionadas, ninguna contenía resultados comparables. Si bien no puede descartarse que los derechos generen una contracción de la demanda de instalaciones fotovoltaicas, resulta difícil cuantificar ese efecto, en vista de los diversos elementos que influyen en el atractivo de estas instalaciones en la Unión (véase por ejemplo el considerando 258 del Reglamento provisional). Además, aun cuando tal contracción se produjera a corto plazo, se espera que los beneficios a medio y largo plazo resultantes de un comercio leal predominen sobre la repercusión negativa a corto plazo. Por último, la propia AFASE reconoció que la evaluación del nexo directo entre la demanda y los derechos solo podría hacerse una vez aplicados los derechos. Por tanto, se rechazó este argumento.
(390)
No habiéndose recibido más observaciones, se confirman los considerandos 243 y 250 del Reglamento provisional. Las conclusiones sobre los seis proveedores de servicios cuya actividad relacionada con el sector fotovoltaico no representa más que una pequeña fracción de sus actividades más amplias (véase el considerando 370) no cambian la conclusión contenida en el considerando 250 del Reglamento provisional, ni lo hace tampoco la distinción de la actividad no relacionada directamente con el producto afectado de los siete desarrolladores de proyectos o instaladores a los que se refiere el considerando 374.
6. Interés de los usuarios finales o los consumidores
(391)
Tras la divulgación provisional, algunas partes reiteraron el argumento de que los derechos aumentarían el precio del producto afectado. En consecuencia, habría un declive de la demanda de instalaciones fotovoltaicas, pues serían demasiado caras para los consumidores y no resultarían lo bastante atractivas para otros inversores.
(392)
Como ya se ha mencionado en el considerando 335, aunque puede haber una subida de precios como consecuencia de la imposición de las medidas, la tendencia general de los precios es a la baja, según confirman varias fuentes públicas. Si bien resulta difícil cuantificar de una manera exacta el posible incremento de precios derivado de las medidas y la posible contracción de la demanda consiguiente, deben recordarse varios elementos. En primer lugar, el producto investigado constituye hasta un 50 % del coste total de una instalación fotovoltaica y, por tanto, el derecho puede absorberse por lo menos en parte. En segundo lugar, es probable que la competencia de la industria de la Unión con los productores de terceros países ya presentes en el mercado de la Unión mantenga bajos los precios. Al mismo tiempo, la industria de la Unión debería poder conseguir mejores resultados financieros gracias a las economías de escala resultantes de una mejor utilización de las fábricas y un menor coste de producción. En tercer lugar, la demanda de instalaciones fotovoltaicas está correlacionada no solo con los niveles de precios del producto investigado, sino también con el nivel de las tarifas reguladas. Con unos niveles de demanda actualmente bajos en comparación con los alcanzados en 2011 y el PI, se espera que las tarifas reguladas no se reduzcan con tanta rapidez como en el período considerado, lo que permitirá que siga invirtiéndose en proyectos fotovoltaicos. Por tanto, se rechazó el argumento.
(393)
En respuesta a la divulgación final, una parte refutó el razonamiento expuesto. Alegó que la tendencia a la baja de los precios no podrá mantenerse tras la imposición de las medidas. La parte reiteró que las medidas representan un incremento significativo de los costes que no puede compensarse por entero con la reducción de costes o con las importaciones procedentes de terceros países. Además, insistió en que la industria de la Unión no será capaz de realizar nuevas inversiones en fábricas y maquinaria y en que los operadores en sentido descendente poco pueden absorber si su beneficio es del 11 %. Por último, no hay pruebas que indiquen que las tarifas reguladas puedan compensar el incremento de precios.
(394)
Debe recordarse que, en contra de lo que dice esta alegación, no se espera que el incremento de precios resultante de las medidas pueda compensarse por completo, sino más bien que es posible que las medidas causen un incremento de precios de carácter temporal (véase el considerando 247 del Reglamento provisional). De hecho, ese incremento de precios puede derivarse de la diferencia entre los precios chinos objeto de dumping y los precios de productos no chinos. No obstante, la información reunida durante la investigación permite afirmar que el posible incremento de los precios puede ser absorbido en parte por una serie de factores en vista de las ganancias al 11 % en el sector en sentido descendente. Por último, con respecto a la alegación de que no hay pruebas que indiquen que las tarifas reguladas podrían compensar el incremento de precios, es razonable suponer que estas tarifas se irán ajustando en consonancia con la evolución de los precios de los proyectos.
(395)
Una parte alegó que, de hecho, desde marzo de 2013 el precio de los módulos ha aumentado en Europa un 20 % y que desde ese año existe una carencia grave de existencias. Este argumento no se fundamentó y, por el contrario, las fuentes públicas de información confirman una estabilidad relativa de los precios en el segundo trimestre de 2013. Incluso aunque esa información fuera correcta, no haría sino reflejar el hecho de que, a raíz del registro de los productos, se repercutió en el precio el riesgo de un posible derecho antidumping. Por tanto, se rechazó el argumento.
(396)
Otra parte alegó que los proyectos fotovoltaicos no generarían rendimientos para los inversores si la bajada de las tarifas reguladas no se correlacionara con una reducción de los costes de los proyectos, en especial los precios de los módulos, pues representan una parte importante de los costes de un proyecto dado. En este sentido se alegó que los derechos pondrían en tela de juicio la viabilidad de muchos proyectos fotovoltaicos, ya que harían aumentar el precio.
(397)
Como se ha mencionado en el considerando 335, la tendencia general de los precios de las células y los módulos es a la baja. Por otro lado, la importancia de las tarifas reguladas con respecto al mercado está disminuyendo, pues es probable que se alcance la paridad de red en varias regiones. Por estas razones se rechaza el argumento de que el precio de los módulos pueda tener un impacto negativo en los proyectos fotovoltaicos, en especial en su viabilidad.
(398)
Una parte interesada presentó un modelo interno para demostrar que los derechos pondrían en peligro la viabilidad de muchos proyectos fotovoltaicos.
(399)
Este modelo no permitía cuantificar adecuadamente en qué medida podría disminuir el atractivo de la inversión en instalaciones fotovoltaicas (por ejemplo, rendimiento de la inversión) si aumentaran los precios de las células y los módulos. No obstante, el supuesto empleado en ese modelo, según el cual todo derecho se repercutiría en los usuarios finales o los consumidores, es improbable si se atiende a los márgenes de beneficio de los operadores en sentido descendente. Además, la decisión de inversión no se basa únicamente en el precio de los módulos, sino que depende de otros muchos factores, entre ellos la existencia de un marco general favorable a las instalaciones fotovoltaicas en un país determinado, el grado de apoyo y el precio de la electricidad (con vistas a la paridad de red) En consecuencia, se rechazó este argumento.
(400)
No habiéndose recibido más observaciones, se confirman los considerandos 252 y 254 del Reglamento provisional.
7. Otros argumentos
(401)
Tras la divulgación provisional volvió a esgrimirse el argumento de que la industria de la Unión no es capaz de abastecer al mercado de la Unión y de que solo China posee esa capacidad.
(402)
Esta alegación ya se abordó en el considerando 256 del Reglamento provisional. Aunque se ha aplicado un supuesto más conservador sobre la capacidad de producción de la Unión (véase el considerando 183), la capacidad disponible entre la Unión y los terceros países bastaría para complementar a corto plazo el potencial descenso de las importaciones chinas. También es razonable suponer que, a medio plazo, la industria de la Unión ampliará su capacidad de producción para satisfacer la demanda, lo que le permitirá obtener economías de escala y, por ende, reducir aún más los precios. Por tanto, se rechazó este argumento.
(403)
Algunas partes reiteraron el argumento relativo a la dificultad para conseguir los objetivos sobre energías renovables de cara a 2020 si se imponen los derechos. Este argumento ya se abordó en los considerandos 257 a 259 del Reglamento provisional, por lo que, en ausencia de otros elementos, se confirman los considerandos 257 y 259.
8. Conclusión sobre el interés de la Unión
(404)
En vista de lo que antecede, se confirma la evaluación expuesta en los considerandos 260 y 261 del Reglamento provisional.
(405)
Por consiguiente, no existen razones convincentes contra la imposición de medidas definitivas sobre las importaciones del producto afectado originario de China.
G. MEDIDAS ANTIDUMPING DEFINITIVAS
(406)
Teniendo en cuenta las conclusiones a las que se ha llegado en relación con el dumping, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión, deben imponerse medidas antidumping definitivas para evitar que las importaciones objeto de dumping sigan causando perjuicio a la industria de la Unión.
1. Nivel de eliminación del perjuicio
(407)
Con el fin de determinar el nivel de estas medidas, se tuvieron en cuenta los márgenes de dumping constatados y el importe del derecho necesario para eliminar el perjuicio sufrido por los productores de la Unión, sin sobrepasar los márgenes de dumping determinados.
(408)
Tras la divulgación provisional, una parte interesada cuestionó el margen de beneficio del 10 % utilizado para calcular el nivel de eliminación del perjuicio, alegando que era demasiado elevado para esta industria en las actuales circunstancias del mercado y que se empleaba tanto para los módulos como para las células. Debe señalarse que la referencia legal para determinar el beneficio antes de impuestos a efectos del cálculo de los niveles de eliminación del perjuicio es discernir si la industria podría obtener ese beneficio en condiciones de competencia normales, es decir, en ausencia de dumping. De acuerdo con la jurisprudencia del Tribunal General, ese beneficio es el obtenido al comienzo del período considerado, es decir, antes de que aumentaran las importaciones objeto de dumping. Por tanto, el beneficio previsto se ajustó en el 8 % sobre la base del beneficio medio ponderado obtenido por la industria de la Unión en 2009 y 2010 con los módulos y las células, cuando resultaron rentables.
(409)
Tras la divulgación final, la industria de la Unión alegó que debería utilizarse como nivel de rentabilidad razonablemente alcanzable en ausencia de importaciones objeto de dumping la rentabilidad de 2010, en lugar del margen de beneficio medio correspondiente a 2009 y 2010. A este respecto se argumentó que la rentabilidad no fue suficiente en 2009 y que las circunstancias en ambos años fueron claramente distintas, dada sobre todo la evaluación del consumo en 2010, que alivió los efectos del dumping ese año. En relación con esto debe señalarse que, a la hora de determinar el nivel de eliminación del perjuicio, no importa si el margen de beneficio medio obtenido por la industria del a Unión fue «suficiente». Como ya se decía en el considerando 264 del Reglamento provisional, el nivel de eliminación del perjuicio debe basarse en el beneficio que puede razonablemente lograrse en ausencia de importaciones objeto de dumping. La práctica de las autoridades investigadoras es considerar que este nivel se ha alcanzado al comienzo del período considerado. Esta metodología resultaba inadecuada en este caso, ya que la industria de la Unión tuvo pérdidas con las ventas de células al comienzo del período considerado, en 2009, de modo que se consideró más fiable basar la determinación del nivel de eliminación del perjuicio en el margen de beneficio medio del primer y segundo año del período considerado. A este respecto se consideró también irrelevante que las circunstancias fueran diferentes en estos dos años.
(410)
Otra parte reiteró que deberían establecerse beneficios previstos diferentes en relación con los módulos y con las células, pues estos tipos de productos mostraron tendencias distintas durante el período considerado. Si bien se mostraron los indicadores por separado para cada tipo de producto, las conclusiones relativas a cada indicador se refieren al producto investigado en su conjunto. También hay que recordar que los módulos y las células constituyen un único producto y que, por tanto, los márgenes de dumping y el nivel de eliminación del perjuicio se establecieron sobre esta base.
(411)
Por otro lado, los costes posteriores a la importación de la muestra revisada de importadores no vinculados (modificada por las razones que se explican en el considerando 21) influyeron en los márgenes de perjuicio calculados. Por último, la corrección de los precios cif, la exclusión de las obleas y el nuevo beneficio previsto afectaron a todos los márgenes de subcotización.
(412)
Una parte argumentó que las ventas de los productores de la Unión incluidos en la muestra se centraban en el mercado de gama alta, como el sector residencial y del pequeño comercio, que atraía tarifas reguladas más altas, y sugería que los precios de venta de la industria de la Unión se ajustaran en consecuencia. Debe aclararse que esta alegación no sería decisiva para el cálculo del margen de perjuicio, pues la investigación demostró que los productores de la Unión no eran rentables.
(413)
No habiéndose recibido ninguna otra observación sobre el nivel de eliminación del perjuicio, se confirma la metodología descrita en los considerandos 263 a 266 del Reglamento provisional.
2. Medidas definitivas
(414)
A la vista de las conclusiones alcanzadas con respecto al dumping, el perjuicio, la causalidad y el interés de la Unión, y de conformidad con el artículo 9, apartado 4, del Reglamento de base, se considera que deben imponerse medidas antidumping definitivas sobre las importaciones de módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y de células del tipo utilizado en módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino, originarios o procedentes de China, al nivel del menor de los márgenes, el de dumping o el de perjuicio, con arreglo a la norma de aplicación del derecho más bajo. En este caso, el tipo del derecho debe fijarse en consecuencia al nivel de los márgenes de perjuicio determinados.
(415)
Debe tenerse presente que paralelamente a la investigación antidumping se llevó a cabo una investigación antisubvención. En vista de la aplicación de la norma del derecho inferior y del hecho de que los márgenes de subvención definitivos son inferiores al nivel de eliminación del perjuicio, se considera apropiado imponer un derecho compensatorio definitivo al nivel de los márgenes de subvención definitivos establecidos, e imponer un derecho antidumping definitivo hasta el nivel de eliminación del perjuicio pertinente. En vista de lo anteriormente expuesto, los tipos a los que se impondrán estos derechos se establecen como sigue:
Empresa
Margen de subvención
Margen de dumping
Nivel de eliminación del perjuicio
Derecho compensatorio
Derecho antidumping
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
Zhejiang Jinko Solar Co. Ltd
Zhejiang Jinko Solar Trading Co. Ltd
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Otras empresas que cooperaron en la investigación antidumping [con excepción de las empresas sujetas al derecho residual establecido en el Reglamento de Ejecución (UE) no 1239/2013 (18)) antisubvención paralelo (anexo I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Otras empresas que cooperaron en la investigación antidumping, sujetas al derecho residual establecido en el Reglamento de Ejecución (UE) no 1239/2013 antisubvención paralelo (anexo II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Las demás empresas
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Los tipos de derecho antidumping de cada empresa especificados en este Reglamento se establecieron sobre la base de las conclusiones de la presente investigación. Por tanto, reflejan la situación constatada durante la investigación con respecto a estas empresas. En consecuencia, esos tipos de derecho (en contraste con el derecho de ámbito nacional aplicable a «las demás empresas») son exclusivamente aplicables a las importaciones de productos originarios de China y producidos por las empresas y, por tanto, por las entidades jurídicas concretas mencionadas. Las importaciones del producto afectado fabricado por cualquier otra empresa no citada específicamente en la parte dispositiva del presente Reglamento con su nombre y dirección, incluidas las entidades vinculadas a las específicamente citadas, no podrán beneficiarse de estos tipos y estarán sujetas al tipo de derecho aplicable a «las demás empresas».
(417)
Tras la divulgación, las autoridades chinas argumentaron que el tipo de derecho medio ponderado para las empresas enumeradas en los anexos I y II es contrario al Acuerdo Antidumping de la OMC, pues supuestamente se basa en la media ponderada de los derechos calculada por separado para los productores exportadores de células y módulos incluidos en la muestra. Esta evaluación es, sin embargo, incorrecta. Con respecto a los productores exportadores incluidos en la muestra se calculó un tipo de derecho uniforme para todas sus exportaciones del producto afectado, y la mayoría de ellos exportaron células y módulos. Así pues, es incorrecta la evaluación según la cual los derechos se calcularon por separado respecto de los productores exportadores de células y de módulos, y el argumento no puede, por tanto, aceptarse.
(418)
Si el volumen de las exportaciones de una de las empresas que se benefician de tipos de derecho individuales más bajos aumentara significativamente tras imponerse las medidas en cuestión, podría considerarse que ese aumento del volumen constituye en sí mismo un cambio de las características del comercio como consecuencia de la imposición de las medidas a tenor del artículo 13, apartado 1, del Reglamento de base. En tales circunstancias, y si se dieran las condiciones, podría iniciarse una investigación antielusión. En esta investigación podría examinarse, entre otras cosas, la necesidad de retirar los tipos individuales del derecho, con la consiguiente imposición de un derecho de ámbito nacional.
(419)
Toda solicitud de aplicación de estos tipos individuales del derecho antidumping (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o venta) deberá dirigirse inmediatamente a la Comisión, junto con toda la información pertinente, en particular toda modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción o las ventas en el mercado interno y de exportación, derivada, por ejemplo, del cambio de nombre o del cambio de las entidades de producción o de venta. En caso necesario, el presente Reglamento se modificará en consecuencia actualizando la lista de empresas que se benefician de los tipos de derecho individuales.
(420)
Para garantizar la igualdad de trato entre cualquier nuevo exportador y las empresas cooperantes no incluidas en la muestra, mencionadas en los anexos I y II del presente Reglamento, debe disponerse que el derecho medio ponderado establecido para estas últimas se aplique a cualquier nuevo exportador que, de otro modo, tendría derecho a una reconsideración de conformidad con el artículo 11, apartado 4, del Reglamento de base.
(421)
Las medidas se imponen para que los productores de la Unión puedan recuperarse del efecto perjudicial del dumping. Cualquier desequilibrio inicial entre el posible beneficio para los productores de la Unión y el coste para otros agentes económicos de esta podría compensarse con un aumento o el reinicio de la producción en la Unión.
(422)
Sin embargo, la hipótesis de un aumento de la producción en la Unión puede no estar en consonancia con la evolución de un mercado de naturaleza volátil. Como se indica en el considerando 108 del Reglamento provisional, el consumo de módulos en la Unión aumentó un 264 % entre 2009 y 2011, para bajar 43 puntos porcentuales en el período de seis meses comprendido entre 2011 y el PI. La volatilidad es aún más sorprendente si se observa el período de 2006 a 2011, en el que el consumo de módulos en la Unión aumentó de menos de 1 GW a casi 20 GW, es decir, un incremento del 2 000 % aproximadamente en solo cinco años. Se espera que esta volatilidad continúe y los pronósticos publicados por las asociaciones empresariales muestran diferencias del 100 % o superiores entre las diversas hipótesis, incluso para el período a medio plazo que va de 2014 a 2015.
(423)
Por estas razones, se considera apropiado, en tales circunstancias excepcionales, limitar la duración de las medidas a un período de solo dos años.
(424)
Este período debería bastar para que los productores de la Unión aumentaran o reiniciaran su producción, sin poner en especial peligro la situación de otros agentes económicos de la Unión. Se considera que el período de dos años será el más adecuado para determinar si la imposición de las medidas ha tenido el efecto de aumentar la producción europea y, por ende, de contrarrestar los efectos negativos sobre otros agentes económicos de la Unión.
(425)
Tras la divulgación final, un productor de la Unión esgrimió el argumento de que dos años es un plazo demasiado breve para recuperarse del perjuicio sufrido. Además, se argumentó que con un período de solo dos años los productores de la Unión no podrían presentar planes de negocio para el ejercicio en curso y el siguiente. A este respecto debe señalarse que las medidas durarán hasta diciembre de 2015, tiempo que debería ser suficiente para que los productores de la Unión presenten sus planes de negocio hasta 2015.
(426)
Por otro lado, el productor de la Unión no cuestionó las razones por las que la duración se había limitado a dos años, en concreto la volatilidad del mercado. Incluso se congratuló explícitamente de la posibilidad de revisión en caso de que fuera necesario modificar las medidas por cambios en la situación del mercado. Puesto que la probabilidad de que en dos años cambien las circunstancias del mercado es de hecho elevada en este mercado de naturaleza volátil, se considera apropiado limitar las medidas a dos años desde el principio.
(427)
Tras la divulgación final, el denunciante argumentó que dos años no bastan para invertir en producción, haciendo referencia al considerando 424. Sin embargo, dada la gran capacidad disponible en la industria de la Unión, la producción puede aumentarse utilizando mejor las capacidades de producción existentes, algo que sería factible sin inversiones adicionales significativas.
(428)
El denunciante argumentó además que la imposición de derechos antidumping definitivos por un período de dos años es insuficiente para que la industria de la Unión se recupere de los efectos perjudiciales del dumping. Sin embargo, la imposición de derechos antidumping no debe atender únicamente a los intereses de la industria de la Unión, sino que ha de equilibrar el beneficio potencial de los productores de la Unión y el coste para otros agentes económicos de la Unión. Sobre esta base, se mantiene la decisión de limitar las medidas a dos años.
(429)
Se informó a todas las partes interesadas de los hechos y consideraciones esenciales sobre cuya base se pretendía recomendar la imposición de un derecho antidumping definitivo a las importaciones de módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y de células del tipo utilizado en módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino, originarios o procedentes de China, y el cobro definitivo de los importes garantizados mediante el derecho provisional («divulgación final»). A todas se les concedió un plazo para formular observaciones en relación con la divulgación final.
(430)
Se analizaron y se tuvieron en cuenta las observaciones orales y escritas pertinentes presentadas por las partes interesadas.
3. Retroactividad
(431)
Por lo que respecta a una posible aplicación retroactiva de las medidas antidumping, deben evaluarse los criterios expuestos en el artículo 10, apartado 4, del Reglamento de base. Con arreglo al artículo 10, apartado 4, letra b), del Reglamento de base, un criterio fundamental que debe cumplirse es que «además del nivel de las importaciones que provocaron el perjuicio durante el período de investigación, exista un aumento sustancial de las importaciones».
(432)
La comparación de las importaciones medias mensuales (19) de módulos y células con las importaciones medias mensuales del período sometido a registro (marzo a junio de 2013) muestra un descenso brusco de los volúmenes de importación después del PI. De hecho, como se expone en el considerando 110 del Reglamento provisional, la cantidad media de módulos y células chinos importada mensualmente ascendió a 1 250 MW (20) durante el PI. En comparación, durante el período de registro el volumen medio de importación mensual de módulos y células chinos fue solo de aproximadamente la mitad.
(433)
De modo alternativo, dada la naturaleza volátil del mercado, el aumento sustancial de las importaciones podría evaluarse en términos relativos más que absolutos. Para determinar si existe un posterior aumento marcado de las importaciones en términos relativos, es necesario comparar los volúmenes de importación con el consumo del mercado de la Unión, es decir, que el consumo tendría que disminuir a un ritmo mucho más elevado que las importaciones chinas. Puesto que el volumen de importación de módulos y células chinos durante el período de registro fue la mitad de elevado que durante el PI, el descenso del consumo tendría que ser muy superior al 50 %. Si bien no se dispone de información precisa acerca del consumo durante el período de registro, no existen indicios de que disminuyera en más del 50 %.
(434)
Por las razones expuestas, no se cumple el criterio relativo al aumento sustancial de las importaciones. En consecuencia, se concluye que el derecho antidumping definitivo no se cobrará retroactivamente antes de la fecha de aplicación de las medidas provisionales.
H. FORMA DE LAS MEDIDAS
(435)
Tras la adopción de las medidas antidumping provisionales, un grupo de productores exportadores que cooperaron, incluidas sus empresas vinculadas en China y en la Unión Europea, junto con la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos, propusieron un compromiso conjunto sobre los precios con arreglo al artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base. La oferta del compromiso fue apoyada también por las autoridades chinas.
(436)
La Comisión examinó la oferta de compromiso y, por medio de la Decisión 2013/423/UE, la aceptó. Como se indica en los considerandos 3, 4 y 7 de la citada Decisión, para determinar si el compromiso de precios elimina el efecto perjudicial del dumping, la Comisión analizó los cambios de carácter duradero producidos en las circunstancias del mercado en relación, entre otras cosas, con los actuales precios de exportación y el nivel de eliminación del perjuicio, que resultó ser inferior al nivel de dumping.
(437)
A raíz de la Decisión 2013/423/UE, los productores exportadores, junto con la Cámara de Comercio China para la Importación y Exportación de Maquinaria y Productos Electrónicos, presentaron una notificación para modificar su oferta inicial de compromiso. Solicitaron revisar el compromiso para tener en cuenta la exclusión de las obleas de la definición del producto, según se indica en los considerandos 31 y 72. Además, varios exportadores más solicitaron, dentro del plazo fijado en el artículo 8, apartado 2, del Reglamento de base, ser incluidos en el compromiso.
(438)
Mediante la Decisión de Ejecución 2013/707/UE, la Comisión confirmó la aceptación del compromiso ofrecido por los exportadores enumerados en el anexo de dicha Decisión con respecto a los derechos definitivos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Por el presente Reglamento se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y de células del tipo utilizado en módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino (células de espesor no superior a 400 micrómetros), actualmente clasificados en los códigos NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 y ex 8541 40 90 (códigos TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 y 854140290239) y originarios o procedentes de la República Popular China, a menos que estén en tránsito a tenor del artículo V del GATT.
Están excluidos de la definición del producto afectado los siguientes tipos de productos:
-
los cargadores solares que consten de menos de seis células, sean portátiles y suministren electricidad a aparatos o carguen baterías,
-
los productos fotovoltaicos de capa fina,
-
los productos fotovoltaicos de silicio cristalino que formen parte integrante de manera permanente de aparatos eléctricos cuya función no consista en generar electricidad y consuman la electricidad generada por las células fotovoltaicas de silicio cristalino integradas,
-
módulos o paneles con una tensión de salida no superior a 50 V CC y una potencia de salida no superior a 50 W únicamente para uso directo como cargadores de baterías en sistemas con las mismas características de tensión y potencia.
2. El tipo del derecho antidumping definitivo aplicable al precio neto franco en la frontera de la Unión, derechos no pagados, del producto descrito en el apartado 1 y fabricado por las empresas enumeradas a continuación será el siguiente:
Empresa
Tipo del derecho
Código TARIC adicional
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
Zhejiang Jinko Solar Co. Ltd
Zhejiang Jinko Solar Trading Co. Ltd
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Otras empresas que cooperaron en la investigación antidumping [con excepción de las empresas sujetas al derecho residual establecido en el Reglamento de Ejecución (UE) no 1239/2013 antisubvención paralelo] (anexo I)
41,3 %
Otras empresas que cooperaron en la investigación antidumping, sujetas al derecho residual establecido en el Reglamento de Ejecución (UE) no 1239/2013antisubvención paralelo (anexo II)
36,2 %
Las demás empresas
53,4 %
B999
3. A menos que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
4. Siempre que todo nuevo productor exportador de la República Popular China demuestre suficientemente a la Comisión que:
-
no exportó a la Comunidad el producto descrito en el apartado 1 durante el período comprendido entre el 1 de julio de 2011 y el 30 de junio de 2012 («período de investigación»),
-
no está vinculado a ningún exportador o productor de la República Popular China sujeto a las medidas antidumping impuestas por el presente Reglamento,
-
exportó efectivamente el producto en cuestión a la Unión después del período de investigación en el que se basan las medidas, o contrajo una obligación contractual irrevocable de exportar una cantidad significativa a la Unión,
se podrá modificar el apartado 2 añadiendo el nuevo productor exportador a la lista de empresas que cooperaron no incluidas en la muestra y, en consecuencia, sujetas al derecho medio ponderado del 41,3 %.
Artículo 2
1. Los importes garantizados mediante el derecho antidumping provisional establecido con arreglo al Reglamento (UE) no 513/2013 para las importaciones de obleas (de espesor no superior a 400 micrómetros) y módulos o paneles con una tensión de salida no superior a 50 V CC y una potencia de salida no superior a 50 W únicamente para uso directo como cargadores de baterías en sistemas con las mismas características de tensión y potencia, originarios o procedentes de la República Popular China, quedarán liberados.
2. Los importes garantizados mediante el derecho antidumping provisional establecido con arreglo al Reglamento (UE) no 513/2013 para las importaciones de módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino y de células del tipo utilizado en módulos o paneles fotovoltaicos de silicio cristalino (células de espesor no superior a 400 micrómetros), actualmente clasificados en los códigos NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 y ex 8541 40 90 (códigos TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 y 8541409039) y originarios o procedentes de la República Popular China, a menos que estén en tránsito a tenor del artículo V del GATT, se cobrarán con carácter definitivo. Los importes garantizados por encima del tipo definitivo de los derechos antidumping serán liberados.
Artículo 3
1. Las importaciones declaradas para despacho a libre práctica de los productos clasificados actualmente con los códigos NC ex 8541 40 90 (códigos TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 y 8541409039) facturados por empresas cuyos compromisos haya aceptado la Comisión y cuyos nombres figuren en el anexo de la Decisión de Ejecución 2013/707/UE, quedarán exentas del derecho antidumping impuesto por el artículo 1 si se cumplen las condiciones siguientes:
a)
una empresa incluida en el anexo de la Decisión de Ejecución 2013/707/UE fabricó, expidió y facturó los productos mencionados, directamente o a través de su empresa vinculada también incluida en el anexo de la Decisión de Ejecución 2013/707/UE, bien a sus empresas vinculadas en la Unión que actúan como importadoras y despachan las mercancías a libre práctica en la Unión, bien al primer cliente independiente que actúa como importador y despacha las mercancías a libre práctica en la Unión;
b)
dichas importaciones van acompañadas de una factura de compromiso consistente en una factura comercial que incluye, como mínimo, los elementos y la declaración que se establecen en el anexo III del presente Reglamento;
c)
dichas importaciones van acompañadas de un certificado de compromiso para la exportación conforme al anexo IV del presente Reglamento; y
d)
las mercancías declaradas y presentadas a las autoridades aduaneras se corresponden exactamente con la descripción que figura en la factura de compromiso.
2. Se originará una deuda aduanera en el momento de la aceptación de la declaración de despacho a libre práctica:
a)
cuando se establezca, con respecto a las importaciones descritas en el apartado 1, que no se cumple una o más de las condiciones recogidas en dicho apartado, o
b)
cuando la Comisión retire su aceptación del compromiso con arreglo al artículo 8, apartado 9, del Reglamento (CE) no 1225/96 por medio de un reglamento o una decisión que haga referencia a transacciones concretas y declare nulas las facturas de compromiso correspondientes.
Artículo 4
Las empresas cuyos compromisos sean aceptados por la Comisión y cuyos nombres figuren en el anexo de la Decisión 2013/707/UE y que están sujetas a determinadas condiciones específicas en dicha Decisión, también expedirán una factura por las transacciones que no estén exentas de los derechos antidumping. Dicha factura será una factura comercial que contendrá, como mínimo, los elementos establecidos en el anexo V del presente Reglamento.
Artículo 5
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Expirará el 7 de diciembre de 2015.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 2 de diciembre de 2013.