NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 907/2013
ze dne 20. září 2013,
kterým se stanoví pravidla pro žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 1 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 mohou být konkrétní druhové popisy (názvy), které se již tradičně používají k označení určité zvláštnosti skupiny potravin či nápojů, z níž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví, vyňaty z působnosti zmíněného nařízení na žádost dotčených provozovatelů potravinářských podniků.
(2)
S cílem zajistit, aby se žádosti týkající se druhových popisů vyřizovaly průhledně a během přiměřené doby, čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 stanoví, že Komise přijme a zveřejní pravidla, podle nichž se tyto žádosti podávají.
(3)
Pravidla by měla zajistit, že žádost bude vypracována tak, aby uváděla a poskytovala veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení žádosti. Pravidla by dále neměla Komisi bránit ve vyžádání dodatečných informací, pokud to bude třeba a v závislosti na povaze druhového popisu a rozsahu odchylky, která je předmětem žádosti.
(4)
Je vhodné umožnit obchodním sdružením, která zastupují konkrétní potravinářská odvětví, podávat žádosti jménem svých členů, aby se tak předešlo mnohonásobným žádostem týkajícím se téhož druhového popisu (názvu).
(5)
Aby se, mimo jiné, zajistila vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, používání tvrzení by nemělo být nepravdivé, dvojsmyslné nebo zavádějící. Stejná zásada by měla platit pro používání druhových popisů (názvů), z nichž by mohl vyplývat nějaký účinek na zdraví. V zájmu dosažení těchto cílů a v souladu se zásadou proporcionality budou muset vnitrostátní orgány vycházet z vlastního úsudku a přihlížet k judikatuře Soudního dvora, aby mohly v daném případě stanovit typickou reakci průměrného spotřebitele.
(6)
Druhové popisy (názvy) by měly před dnem vstupu v platnost tohoto nařízení vykazovat minimálně 20 let prokázaného používání v členském státě (členských státech).
(7)
Členské státy byly konzultovány,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Žádosti týkající se používání druhových popisů (názvů) ve smyslu čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 1924/2006 se podávají a předkládají v souladu s pravidly stanovenými v příloze.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. září 2013.
REGLAMENTO (UE) No 907/2013 DE LA COMISIÓN
de 20 de septiembre de 2013
por el que se establecen las disposiciones de aplicación relativas al uso de descriptores genéricos (denominaciones)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1924/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de diciembre de 2006, relativo a las declaraciones nutricionales y de propiedades saludables en los alimentos (1), y, en particular, su artículo 1, apartado 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
Con arreglo al artículo 1, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1924/2006, en relación con los descriptores genéricos (denominaciones) tradicionalmente utilizados para indicar una particularidad de una categoría de alimentos o bebidas con posibles consecuencias para la salud humana, puede adoptarse una excepción a la aplicación de dicho Reglamento previa solicitud por parte del explotador de la empresa alimentaria en cuestión.
(2)
Para garantizar que las solicitudes sobre descriptores genéricos se tramiten con transparencia y dentro de un plazo razonable, de conformidad con el artículo 1, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1924/2006, la Comisión está obligada a adoptar y publicar las normas conforme a las cuales deben presentarse dichas solicitudes.
(3)
Tales normas deben garantizar que la solicitud se cumplimente de manera que contenga y facilite toda la información necesaria para su evaluación. Además, no deben impedir que, cuando proceda y dependiendo del tipo de descriptor genérico y del alcance de la excepción solicitada, la Comisión pueda solicitar información adicional.
(4)
Conviene permitir que las asociaciones comerciales que representan a sectores alimentarios específicos presenten solicitudes en nombre de sus miembros, a fin de evitar que se multipliquen las solicitudes relativas al mismo descriptor genérico (denominación).
(5)
Para garantizar, entre otras cosas, un elevado nivel de protección de los consumidores, la utilización de declaraciones no debe ser falsa, ambigua o engañosa. Este mismo principio debe aplicarse al uso de descriptores genéricos (denominaciones) que conlleven posibles consecuencias para la salud. A fin de alcanzar este objetivo y en consonancia con el principio de proporcionalidad, las autoridades nacionales deben aplicar su propio criterio, teniendo en cuenta la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, para determinar la reacción típica del consumidor medio en un caso concreto.
(6)
Debe quedar demostrado que los descriptores genéricos (denominaciones) se han utilizado en el Estado o Estados miembros durante al menos veinte años antes de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
(7)
Se ha consultado a los Estados miembros.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Las solicitudes relativas al uso de descriptores genéricos (denominaciones) a tenor del artículo 1, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1924/2006 se presentarán y cumplimentarán de conformidad con las normas establecidas en el anexo.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 20 de septiembre de 2013.