NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 234/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2)
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie by měla usilovat o rozvíjení vztahů a budování partnerství s třetími zeměmi. Toto nařízení představuje nový a doplňkový nástroj, který přímo podporuje vnější politiky Unie a rozšiřuje partnerství v oblasti spolupráce a politický dialog na oblasti a témata stojící mimo rámec rozvojové spolupráce. Navazuje na zkušenosti získané s průmyslovými zeměmi a se zeměmi a územími s vysokými příjmy na základě nařízení Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Oblast spolupráce podle zeměpisných programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony podle finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) je téměř výhradně omezena na financování opatření, jež mají splňovat kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(3)
V průběhu posledního desetiletí Unie soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou průmyslových a jiných zemí a území s vysokými nebo středními příjmy z různých regionů světa.
(4)
Unie potřebuje finanční nástroj v oblasti zahraniční politiky s celosvětovou působností umožňující financovat opatření, která nemusejí být způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam z hlediska prohlubování a upevňování vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi, a to zejména prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství. Tento nový, z hlediska působnosti a cílů inovativní nástroj by měl vytvořit příznivé prostředí pro prohloubení vztahů mezi Unií a příslušnými třetími zeměmi a prosazovat stěžejní zájmy Unie.
(5)
V zájmu Unie je prohlubovat vztahy a dialog se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu, ale i v rámci globální správy, zahraniční politiky, mezinárodní ekonomiky, vícestranných fór a subjektů, jako jsou skupiny G8 a G20, a při řešení problémů globálního významu.
(6)
Je třeba, aby Unie vybudovala komplexní partnerství s novými aktéry na mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád podporující začlenění, usilovat o společné globální veřejné statky, prosazovat stěžejní zájmy Unie a zlepšit informovanost o Unii v těchto zemích.
(7)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být celosvětová, aby bylo možné náležitým způsobem podpořit opatření v oblasti spolupráce s cílem rozvíjet vztahy s kteroukoli zemí, u níž má Unie strategické zájmy, v souladu s cíli tohoto nařízení.
(8)
V zájmu Unie je pokračovat v prosazování dialogu a spolupráce se zeměmi, které již nejsou způsobilé pro dvoustranné programy v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5) (dále jen „nástroj pro rozvojovou spolupráci“).
(9)
Mimoto je v zájmu Unie mít otevřené celosvětové instituce, které budou založeny na účinném multilateralismu, a k tomuto cíli směřovat.
(10)
Podle tohoto nařízení by Unie měla podporovat provádění vnějšího rozměru strategie nastíněné ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) propojením tří pilířů: hospodářského, sociálního a ekologického. Toto nařízení by mělo zejména podporovat cíle související s globálními otázkami, například se změnou klimatu, zabezpečením dodávek energie a účinným využíváním zdrojů, přechodem na ekologičtější ekonomiku, vědou, inovacemi a konkurenceschopností, mobilitou, obchodem a investicemi, hospodářskými partnerstvími, spoluprací s třetími zeměmi v oblasti podnikání, zaměstnanosti a regulace a s lepším přístupem na trh pro podniky z Unie, včetně internacionalizace malých a středních podniků. Mělo by rovněž prosazovat veřejnou diplomacii, spolupráci ve vzdělávacích a akademických záležitostech a informační činnosti.
(11)
Zejména boj proti změně klimatu je považován za jednu z největších globálních výzev, jíž Unie a širší mezinárodní společenství čelí. Změna klimatu je oblast, která naléhavě vyžaduje přijetí opatření na mezinárodní úrovni a v jejímž rámci dosažení cílů Unie vyžaduje spolupráci s partnerskými zeměmi. Unie by tudíž měla zintenzivnit úsilí o prosazování celosvětového konsensu v tomto ohledu. V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaným „Rozpočet - Evropa 2020“, které Unii vyzývá ke zvýšení podílu jejího rozpočtu vyčleněného na záležitosti klimatu na nejméně 20 %, by toto nařízení mělo přispět k dosažení tohoto cíle.
(12)
Nadnárodní otázky, jako je zhoršování stavu životního prostředí a přístup k surovinám a vzácným zeminám a jejich udržitelné využití, vyžadují inkluzivní přístup založený na pravidlech.
(13)
Unie je odhodlána napomoci s plněním globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů.
(14)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny, jakož i ratifikovat a účinně provádět mezinárodně uznané pracovní normy a mnohostranné dohody o ochraně životního prostředí.
(15)
Významným strategickým zájmem Unie je oživit růst a zaměstnanost prosazováním spravedlivého a otevřeného obchodu a investic na mnohostranné i dvoustranné úrovni a podporou sjednávání a provádění obchodních a investičních dohod, jichž je Unie stranou. Podle tohoto nařízení by Unie měla přispívat k vytváření bezpečného prostředí pro zvýšený počet obchodních a investičních příležitostí po celém světě pro podniky z Unie, a to s důrazem na malé a střední podniky, mimo jiné podporou spolupráce v oblasti právních předpisů a jejich sbližování, prosazováním mezinárodních norem, zlepšováním ochrany práv duševního vlastnictví a vyvíjením snahy o odstranění bezdůvodných překážek bránících v přístupu na trh.
(16)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(17)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji pro financování vnější činnost a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě těchto nástrojů.
(18)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie by měla být vhodným způsobem případně zajištěna cílená komunikace a poskytování informací.
(19)
K dosažení cílů tohoto nařízení je nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup vůči klíčovým partnerským zemím s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie, a zároveň zachovat schopnost zasáhnout v případě potřeby kdekoli na světě. Unie by měla uplatňovat komplexní přístup k zahraniční politice včetně odvětvových politik Unie.
(20)
Aby se zvýšila účinnost závazku Unie prosazovat a hájit své zájmy ve vztazích s třetími zeměmi, měla by Unie být schopna pružně a včas reagovat na vznikající nebo nepředvídané potřeby přijímáním zvláštních opatření, na která se nevztahují víceleté orientační programy.
(21)
Cíle tohoto nařízení by vždy, když je to možné a vhodné, měly být plněny za konzultace příslušných partnerů a zúčastněných stran včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů s přihlédnutím k významu jejich úlohy.
(22)
Vnější činnost Unie v rámci tohoto nařízení by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výsledné činnosti, výstupů a dopadů) v zemích přijímajících pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost nástroje zřízeného tímto nařízením sledovány a hodnoceny pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny specifickým rysům a cílům tohoto nástroje.
(23)
Akce v rámci tohoto nařízení by měly v příslušných případech patřičně zohledňovat usnesení a doporučení Evropského parlamentu.
(24)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, by se při jejich přijímání měl použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(26)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnost jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(27)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince. 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(28)
Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(29)
Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména zřízení nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“) k prosazování a podpoře zájmů Unie a společných zájmů. Nástroj partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi, řeší problémy globálního významu a zajišťuje odpovídající návaznost na rozhodnutí přijatá na vícestranné úrovni.
2. Opatření financovaná podle nástroje partnerství odrážejí tyto specifické cíle Unie:
a)
podpora strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie prosazováním politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy globálního významu. Dosažení tohoto cíle se měří mimo jiné pokrokem, kterého dosáhly klíčové partnerské země v boji proti změně klimatu nebo při prosazování norem Unie v oblasti životního prostředí;
b)
provádění mezinárodního rozměru strategie Evropa 2020. Dosažení tohoto cíle se měří podle zavádění politik a cílů strategie Evropa 2020 v klíčových partnerských zemích;
c)
zlepšování přístupu na trhy partnerských zemí a oživení obchodu, investic a obchodních příležitostí pro podniky z Unie a současně odstranění překážek bránících v přístupu na trh a k investicím prostřednictvím spolupráce v oblasti hospodářských partnerství, obchodu a regulace. Dosažení tohoto cíle se měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými partnerskými zeměmi a obchodními a investičními toky do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují akce, programy a opatření podle tohoto nařízení;
d)
posílení všeobecného chápání a viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, mezilidských kontaktů, spolupráce ve vzdělávacích a akademických záležitostech, spolupráce mezi skupinami odborníků a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Dosažení tohoto cíle lze měřit mimo jiné průzkumy veřejného mínění či hodnoceními.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení podporuje především opatření spolupráce se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále významnější úlohu v globálních záležitostech, mimo jiné i v zahraniční politice, mezinárodním hospodářství a obchodu, na mnohostranných fórech a v globální správě a při řešení problémů globálního významu nebo tam, kde má Unie jiné významné zájmy.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, pro spolupráci podle tohoto nařízení mohou být způsobilé všechny třetí země, regiony a území.
Článek 3
Obecné zásady
1. Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci zásad demokracie, rovnosti, dodržování lidských práv a základních svobod a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím dialogu a spolupráce s třetími zeměmi.
2. Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při utváření spolupráce s třetími zeměmi podle potřeby uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci a rovněž na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie.
3. Unie prosazuje soudržný vícestranný přístup ke globálním problémům a podporuje spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a subjekty, včetně mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů a programů Organizace spojených národů a jiných dvoustranných dárců.
4. Při provádění tohoto nařízení ve fázích tvorby politiky, strategického plánování a programování a provádění opatření je cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci, jakož i s jinými příslušnými politikami Unie.
5. Opatření financovaná podle tohoto nařízení vycházejí případně z politik spolupráce stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány dohodnuté mezi Unií a příslušnými mezinárodními organizacemi nebo mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony.
Opatření financovaná podle tohoto nařízení zahrnují také oblasti spojené s prosazováním zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
6. Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014.
Článek 4
Programování a orientační přidělení finančních prostředků
1. Komise přijímá víceleté orientační programy přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Víceleté orientační programy stanoví strategické nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů, pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy z tohoto dokumentu.
3. Víceleté orientační programy uvádějí rovněž prioritní oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují orientační přidělení finančních prostředků, a to celkově, podle prioritní oblasti a podle partnerské země nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně účasti na globálních iniciativách. Tyto částky mohou být případně vyjádřeny v podobě rozpětí.
4. Víceleté orientační programy mohou stanovit částku finančních prostředků, která nepřesahuje 5 % celkové částky a není přidělena na žádnou prioritní oblast ani žádné partnerské zemi nebo skupině zemí. Tyto finanční prostředky se přidělí na závazky v souladu s čl. 2 odst. 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 236/2014.
5. V řádně odůvodněných, závažných a naléhavých případech může být ke změně víceletých orientačních programů použit postup podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
6. Pokud jde o dosažení cílů stanovených v odstavci 1, může Komise při spolupráci Unie s třetími zeměmi zohlednit zeměpisnou blízkost nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území Unie.
7. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Tematické priority
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6 měnící tematické priority, jež má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, stanovených v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu použitelnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 954 765 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (11) se za účelem podpory mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání z různých nástrojů pro financování vnější činnosti (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (12), nástroje předvstupní pomoci (NPP II) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (13) a nástroje partnerství) přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá víceleté orientační programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny s souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
3. Akce v oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1288/2013 jsou financovány v rámci nástroje partnerství pouze v případě, že nejsou způsobilé pro financování v rámci jiných nástrojů pro financování vnější činnosti a doplňují nebo posilují jiné iniciativy podle tohoto nařízení.
Článek 9
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGLAMENTO (UE) N o 234/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 11 de marzo de 2014
por el que se establece un Instrumento de Colaboración para la cooperación con terceros países
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 207, apartado 2, su artículo 209, apartado 1, y su artículo 212, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (1),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión debe procurar desarrollar relaciones y crear colaboraciones con terceros países. El presente Reglamento constituye un instrumento nuevo y complementario de apoyo directo a la política exterior de la Unión, que amplía las relaciones de cooperación y el diálogo político a ámbitos y cuestiones que van más allá de la cooperación para el desarrollo. Se basa en la experiencia adquirida con los países industrializados y otros países y territorios de renta alta en el marco del Reglamento (CE) no 1934/2006 del Consejo (3).
(2)
El ámbito de la cooperación en virtud de los programas geográficos con países, territorios y regiones en desarrollo al amparo del Instrumento de financiación de la Cooperación al Desarrollo establecido por el Reglamento (CE) no 1905/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo (4) se ha limitado casi íntegramente a financiar medidas concebidas para cumplir los criterios establecidos para la Ayuda Oficial al Desarrollo (AOD) establecidos por el Comité de Asistencia para el Desarrollo de la Organización de Cooperación y Desarrollo Económicos (CAD-OCDE).
(3)
Durante la última década, la Unión ha reforzado constantemente sus relaciones bilaterales con un abultado grupo de países industrializados y otros países y territorios de renta alta o renta media de diferentes regiones del mundo.
(4)
La Unión necesita un instrumento de financiación de la política exterior de alcance mundial que le permita financiar medidas que podrían no ser subvencionables con arreglo a la AOD, pero que son sumamente importantes para intensificar y consolidar sus relaciones con los países terceros en cuestión, en particular a través del diálogo político y el desarrollo de asociaciones. Dicho nuevo instrumento, innovador en términos de ámbito de aplicación y objetivos, debe crear un contexto propicio para intensificar la relación entre la Unión y terceros países pertinentes y debe promover intereses centrales de la Unión.
(5)
La Unión está interesada en intensificar sus relaciones y el diálogo con países en los que la Unión tiene un interés estratégico en promover vínculos, especialmente los países desarrollados y en desarrollo que desempeñan un papel cada vez más importante en asuntos mundiales, como en la gobernanza mundial, la política exterior, la economía internacional, los foros multilaterales y los organismos como el G-8 y el G-20, y a la hora de afrontar desafíos de naturaleza mundial.
(6)
La Unión ha de establecer colaboraciones integrales con nuevos actores del panorama internacional, a fin de promover un orden internacional integrador y estable, perseguir bienes públicos mundiales comunes, promover intereses centrales de la Unión y aumentar la notoriedad de la Unión en esos países.
(7)
El ámbito de aplicación del presente Reglamento debe ser mundial, permitiendo que se respalden medidas de cooperación cuando convenga para apoyar relaciones con cualquier país en el que la Unión mantiene intereses estratégicos, con arreglo a los objetivos del presente Reglamento.
(8)
La Unión está interesada en seguir fomentando el diálogo y la cooperación con países que ya no puedan optar a los programas bilaterales en el marco del Instrumento de Cooperación al Desarrollo, establecido por el Reglamento (UE) no 233/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (5) (el «Instrumento de Cooperación al Desarrollo»).
(9)
Redunda asimismo en interés de la Unión disponer de unas instituciones mundiales integradoras, basadas en un multilateralismo eficaz y trabajar por ese objetivo.
(10)
En virtud del presente Reglamento, la Unión debe respaldar la aplicación de la dimensión exterior de la estrategia formulada por la Comisión en su Comunicación de 3 de marzo de 2010, titulada «Europa 2020 - Una estrategia para un crecimiento inteligente, sostenible e integrador» («Europa 2020»), combinando tres pilares: económico, social y medioambiental. En particular, el presente Reglamento debería respaldar los objetivos relacionados con cuestiones de alcance mundial como el cambio climático, la seguridad energética y el uso eficiente de los recursos, la transición a una economía más ecológica, la ciencia, la innovación y la competitividad, la movilidad, el comercio y la inversión, las asociaciones económicas, la cooperación empresarial, en materia de empleo y reguladora con terceros países, y la mejora del acceso al mercado para las empresas de la Unión, incluida la internacionalización de las pequeñas y medianas empresas (PYME). Debe promover asimismo la diplomacia pública, la cooperación en materia educativa y académica y las actividades de divulgación.
(11)
En particular, la lucha contra el cambio climático está reconocida como uno de los grandes desafíos mundiales a los que se enfrenta la Unión y la comunidad internacional en general. El cambio climático es un ámbito donde es necesaria una acción internacional urgente y donde la consecución de los objetivos de la Unión requiere la cooperación con países socios. La Unión debe, por tanto, intensificar sus esfuerzos por promover un consenso mundial a este respecto. Según el propósito recogido en la Comunicación de la Comisión de 29 de junio de 2011, titulada «Un presupuesto para Europa 2020», que pide a la Unión incrementar hasta el 20 % como mínimo la parte de su presupuesto asociada a cuestiones climáticas, el presente Reglamento debe contribuir a la consecución de ese objetivo.
(12)
Los retos transnacionales, como la degradación del medio ambiente y el acceso a las materias primas y las tierras raras y su uso sostenible, requieren un planteamiento integrador y de carácter normativo.
(13)
La Unión mantiene el compromiso de ayudar a satisfacer los objetivos mundiales de biodiversidad para 2020 y cumplir la estrategia asociada para la movilización de recursos.
(14)
La Unión mantiene el compromiso, en sus relaciones con sus socios de todo el mundo, de promover el trabajo digno para todos, así como la ratificación y aplicación efectiva de los estándares laborales internacionalmente reconocidos y los acuerdos multilaterales sobre medio ambiente.
(15)
Un importante interés estratégico de la Unión es estimular el crecimiento y el empleo mediante el fomento de la apertura y la equidad del comercio y la inversión a escala multilateral y bilateral, y mediante el respaldo de la negociación y aplicación de los acuerdos en materia de comercio e inversión en que la Unión es parte. En virtud del presente Reglamento, la Unión debe contribuir a crear un clima de seguridad para que aumenten las oportunidades comerciales y de inversión en todo el mundo para las empresas de la Unión, entre otras las PYME, también mediante el respaldo de la cooperación reguladora y la convergencia, el fomento de las normas internacionales, la mejora de la protección de los derechos de propiedad intelectual y la supresión de barreras injustificadas para el acceso al mercado.
(16)
En virtud del artículo 21 del Tratado de la Unión Europea (TUE), la acción de la Unión en la escena internacional debe basarse en los principios que han inspirado su creación, desarrollo y ampliación, y que pretende fomentar en el resto del mundo, a saber, la democracia, el Estado de Derecho, la universalidad e indivisibilidad de los derechos humanos y de las libertades fundamentales, el respeto de la dignidad humana, el principio de igualdad, y la solidaridad y el respeto de los principios de la Carta de las Naciones Unidas y del Derecho internacional.
(17)
La Unión debe tratar de hacer el uso más eficiente posible de los recursos disponibles a fin de optimizar el impacto de su acción exterior. Esto debe lograrse a través de la coherencia y la complementariedad entre los instrumentos de la Unión para la acción exterior, así como de la creación de sinergias entre el presente Reglamento, otros instrumentos de financiación de la acción exterior y otras políticas de la Unión. Todo ello debe llevar aparejado un refuerzo mutuo de los programas elaborados con arreglo a los instrumentos de financiación de la acción exterior.
(18)
Con el fin de garantizar que se dé visibilidad, de cara a los ciudadanos de los países beneficiarios y a los ciudadanos de la Unión, a la ayuda de la Unión, debe establecerse, cuando proceda, una comunicación y una información específicas a través de medios adecuados.
(19)
A fin de alcanzar los objetivos del presente Reglamento, es necesario perseguir un planteamiento diferenciado y flexible con países socios clave, que tengan en cuenta sus modelos económicos, sociales y políticos, así como los intereses específicos de la Unión, sus prioridades políticas y estrategias, manteniendo, al mismo tiempo, la capacidad de intervenir en todo el mundo cuando sea necesario. La Unión debe aplicar un planteamiento global respecto tanto a su política exterior como a sus políticas sectoriales.
(20)
A fin de dotar de mayor efectividad a su compromiso de promover y defender sus intereses en sus relaciones con terceros países, la Unión debe ser capaz de responder de forma flexible y oportuna a las necesidades nuevas o imprevistas, adoptando medidas especiales no amparadas por programas indicativos plurianuales.
(21)
Los objetivos del presente Reglamento deben, si es posible y procede, perseguirse en consulta con los socios e interesados pertinentes, incluidas las organizaciones de la sociedad civil y las autoridades locales, teniendo en cuenta la importancia de sus cometidos.
(22)
La acción exterior de la Unión en el marco del presente Reglamento debe contribuir a resultados claros (respecto de rendimientos, consecuencias y efectos) en los países que se beneficien de la ayuda financiera exterior de la Unión. Cuando sea apropiado y posible, los resultados de la acción exterior de la Unión y la eficacia del instrumento establecido por el presente Reglamento deben ser objeto de un seguimiento y una evaluación sobre la base de indicadores predefinidos, claros, transparentes y, en su caso, específicos para cada país y mensurables, adaptados a las especificidades y objetivos del instrumento.
(23)
Las acciones adoptadas con arreglo al presente Reglamento deben, en su caso, tener debidamente en cuenta las resoluciones y recomendaciones del Parlamento Europeo.
(24)
Con objeto de adaptar el ámbito de aplicación de este Reglamento a la realidad que está evolucionando rápidamente en terceros países, deberían conferirse a la Comisión, competencias para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea con respecto a las prioridades definidas en el anexo. Es especialmente importante que la Comisión efectúe las consultas adecuadas durante sus trabajos preparatorios, incluso a nivel de expertos. A la hora de preparar y elaborar los actos delegados, la Comisión debe velar por una transmisión simultánea, puntual y adecuada de los documentos pertinentes al Parlamento Europeo y al Consejo.
(25)
Con objeto de garantizar unas condiciones uniformes para la ejecución del presente Reglamento, deben atribuirse competencias de ejecución a la Comisión. La Comisión debe ejercer dichas competencias de conformidad con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo (6). Dada la naturaleza de estos actos de ejecución, en particular su orientación política o sus implicaciones financieras, para su adopción debería utilizarse el procedimiento de examen, salvo en lo que se refiere a las medidas técnicas de ejecución de escasa magnitud financiera.
(26)
Las normas y procedimientos comunes para la aplicación de los instrumentos para la financiación de la acción exterior de la Unión se recogen en el Reglamento (UE) no 236/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (7).
(27)
El presente Reglamento debe establecer una dotación financiera para su período de aplicación que, a tenor del apartado 17 del Acuerdo Interinstitucional de 2 de diciembre de 2013 entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre disciplina presupuestaria, cooperación en materia presupuestaria y buena gestión financiera (8), ha de constituir la referencia principal para el Parlamento Europeo y el Consejo durante el procedimiento presupuestario anual.
(28)
La organización y el funcionamiento del Servicio Europeo de Acción Exterior se establecen en la Decisión 2010/427/UE del Consejo (9).
(29)
Dado que los objetivos del presente Reglamento, a saber, el establecimiento de un Instrumento de Colaboración para la cooperación con terceros países, no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, sino que, debido a su dimensión, pueden lograrse mejor a escala de la Unión, la Unión puede adoptar medidas de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del TUE. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(30)
Conviene adaptar el período de aplicación del presente Reglamento al del Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013 del Consejo (10). Por consiguiente, el presente Reglamento debe aplicarse a partir del 1 de enero de 2014 hasta el 31 de diciembre de 2020.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto y objetivos
1. El presente Reglamento establece un Instrumento de Colaboración para la cooperación con terceros países (el «Instrumento de Colaboración») con el fin de potenciar y promover los intereses de la Unión y mutuos. El Instrumento de Colaboración respaldará medidas que respondan de forma efectiva y flexible a objetivos derivados de las relaciones bilaterales, regionales o multilaterales de la UE con terceros países, y que afronten desafíos de naturaleza mundial y garanticen un adecuado seguimiento de las decisiones adoptadas a nivel multilateral.
2. Las medidas que se financiarán en virtud del Instrumento de Colaboración reflejarán los siguientes objetivos específicos de la Unión:
a)
el respaldo de estrategias de colaboración de la Unión para la cooperación interregional, regional y bilateral, promoviendo el diálogo político y desarrollando planteamientos y respuestas colectivos para los desafíos de naturaleza mundial. La consecución de dicho objetivo se medirá, entre otras referencias, por los avances realizados por países socios clave en la lucha contra el cambio climático o en el fomento de las normas medioambientales de la Unión;
b)
la aplicación de la dimensión internacional de «Europa 2020». La consecución de dicho objetivo se medirá por la aceptación de las políticas y objetivos de «Europa 2020» por parte de países socios importantes;
c)
la mejora del acceso a los mercados de los países con que se colabora y el estímulo de oportunidades empresariales, de inversión y comerciales para las empresas de la Unión, igual que la supresión de las barreras para el acceso al mercado y la inversión, mediante asociaciones económicas y una cooperación empresarial y reguladora. La consecución de dicho objetivo se medirá por la participación de la Unión en el comercio exterior con países socios importantes y por los flujos comerciales y de inversión hacia los países socios específicamente designados en las acciones, programas y medidas que se adopten con arreglo al presente Reglamento;
d)
un mayor entendimiento y visibilidad de la Unión y su papel en el escenario mundial por medio de la diplomacia pública, los contactos personales, la cooperación en asuntos educativos y académicos, la cooperación en grupos de reflexión y las actividades de divulgación para promover los intereses y valores de la Unión. La consecución de dicho objetivo se puede medir, entre otras referencias, mediante sondeos de opinión o evaluaciones.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento respaldará principalmente las medidas de cooperación con países en los que la Unión tiene un interés estratégico en promover vínculos, especialmente los países desarrollados y en desarrollo que desempeñan un papel cada vez más importante en asuntos de alcance mundial, incluida la política exterior, la economía y el comercio internacionales, los foros multilaterales y la gobernanza mundial, y a la hora de afrontar desafíos de naturaleza mundial o en los que la Unión mantiene otros intereses significativos.
2. Sin perjuicio del apartado 1, todos los países terceros, regiones y territorios pueden optar a la cooperación al amparo del presente Reglamento.
Artículo 3
Principios generales
1. La Unión pretende promover, desarrollar y consolidar los principios de democracia, igualdad, respeto de los derechos humanos y las libertades fundamentales y Estado de Derecho en que se fundamenta, por medio del diálogo y la cooperación con terceros países.
2. Para mejorar el impacto de la asistencia de la Unión, se perseguirá, cuando sea conveniente, un planteamiento flexible y diferenciado a la hora de diseñar la cooperación con terceros países, para tener en cuenta sus contextos económicos, sociales y políticos, así como los intereses específicos, las prioridades políticas y estrategias de la Unión.
3. La Unión alentará un planteamiento multilateral coherente frente a los desafíos mundiales y fomentará la cooperación con las organizaciones y organismos regionales e internacionales, como las instituciones financieras internacionales, las agencias, fondos y programas de las Naciones Unidas, y otros donantes bilaterales.
4. Para la aplicación del presente Reglamento, y en la formulación de la planificación política y estratégica y para programar y aplicar las medidas, la Unión intentará garantizar la coherencia y consistencia con otros ámbitos de su acción exterior, en particular el Instrumento de Cooperación al Desarrollo, y con otras políticas aplicables de la Unión.
5. Las medidas financiadas en virtud del presente Reglamento se basarán, en su caso, en políticas de cooperación recogidas en instrumentos como acuerdos, declaraciones y planes de acción entre la Unión y las organizaciones internacionales pertinentes o entre la Unión y los terceros países y regiones de que se trate.
Las medidas financiadas en virtud del presente Reglamento también estarán relacionadas con ámbitos vinculados al fomento de los intereses específicos, prioridades políticas y estrategias de la Unión.
6. La ayuda de la Unión con arreglo al presente Reglamento se ejecutará de conformidad con el Reglamento (UE) no 236/2014.
Artículo 4
Programación y asignación indicativa de los fondos
1. Los programas indicativos plurianuales serán adoptados por la Comisión de acuerdo con el procedimiento de examen mencionado en el artículo 16, apartado 3, del Reglamento (UE) no 236/2014.
2. Los programas indicativos plurianuales establecerán prioridades e intereses mutuos y/o estratégicos de la Unión, los objetivos específicos y los resultados previstos. En el caso de los países o regiones para los que se haya establecido un documento marco conjunto, en el que se recoja una estrategia integral de la Unión, los programas indicativos plurianuales se basarán en este documento.
3. Los programas indicativos plurianuales establecerán también los ámbitos prioritarios seleccionados para la financiación por parte de la Unión y esbozarán la asignación indicativa de los fondos, en general, por ámbito prioritario y por país socio o grupo de países socios durante el período en cuestión, incluida la participación en iniciativas globales. Dichos importes podrán expresarse en forma de intervalo cuando proceda.
4. Los programas indicativos plurianuales podrán establecer el importe de los fondos, no superior al 5 % del importe total, que no esté asignado a un ámbito prioritario o a un país o grupo de países socios. Dichos fondos se comprometerán de conformidad con el artículo 2, apartados 2 y 3, del Reglamento (UE) no 236/2014.
5. El procedimiento mencionado en el artículo 16, apartado 4, del Reglamento (UE) no 236/2014 se podrá aplicar para modificar los programas indicativos plurianuales con la debida justificación basada en razones imperativas de urgencia.
6. Respecto a alcanzar los objetivos establecidos en el artículo 1, la Comisión podrá tener en cuenta la proximidad geográfica de las regiones ultraperiféricas de la Unión y los países y territorios de ultramar en su cooperación con terceros países.
7. Toda actividad de programación o revisión de los programas que se lleve a cabo después de la publicación del informe intermedio de revisión a que se refiere el artículo 17 del Reglamento (UE) no 236/2014 (el «el informe intermedio de revisión») tendrá en cuenta sus resultados, constataciones y conclusiones de dicho informe.
Artículo 5
Prioridades temáticas
Se faculta a la Comisión para que adopte actos delegados con arreglo al artículo 7 por los que se modifiquen las prioridades temáticas que deben perseguirse mediante la ayuda de la Unión en el marco del presente Reglamento y que están establecidas en el anexo del presente Reglamento. En particular, tras la publicación del informe de revisión intermedia, y tomando como base las recomendaciones que se formulen en dicho informe, la Comisión adoptará a más tardar el 31 de marzo de 2018 un acto delegado por el que se modifique el anexo del presente Reglamento.
Artículo 6
Ejercicio de la delegación de poderes
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados a que se refiere el artículo 5 en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados a que se refiere el artículo 5 se otorgan a la Comisión por el período de vigencia del presente Reglamento.
3. La delegación de poderes a que se refiere el artículo 5 podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. Surtirá efecto el día siguiente al de la publicación de la decisión en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 5 entrará en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 7
Comité
La Comisión estará asistida por el Comité del Instrumento de Colaboración. Este comité será un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
Artículo 8
Dotación financiera
1. La dotación financiera para la aplicación del presente Reglamento durante el periodo 2014-2020 se elevará a 954 765 000 EUR.
El Parlamento Europeo y el Consejo autorizarán los créditos anuales, dentro de los límites establecidos en el marco financiero plurianual.
2. De conformidad con el artículo 18, apartado 4, del Reglamento (UE) no 1288/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo (11), a fin de fomentar la dimensión internacional de la enseñanza superior, se asignará un importe indicativo de 1 680 000 000 euros de los distintos instrumentos para la financiación de la acción exterior, (el Instrumento de Cooperación al Desarrollo, el Instrumento Europeo de Vecindad, establecido mediante el Reglamento (UE) no 232/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (12), el Instrumento de Ayuda Preadhesión (IPA II) establecido mediante el Reglamento (UE) no 231/2014 del Parlamento Europeo y del Consejo (13) y el Instrumento de Colaboración, a actividades de movilidad para el aprendizaje tanto a países socios en el sentido del Reglamento (UE) no 1288/2013, como desde esos países, y a la colaboración y el diálogo en materia de política con las autoridades, instituciones y organizaciones de dichos países dentro del ámbito del Reglamento (UE) no 1288/2013. Las disposiciones del Reglamento (UE) no 1288/2013 se aplicarán a la utilización de estos fondos.
La financiación se pondrá a disposición por medio de dos asignaciones plurianuales que abarcarán los cuatro primeros años y los tres años restantes respectivamente. La asignación de esta financiación se verá reflejada en la programación indicativa plurianual prevista en el presente Reglamento, de acuerdo con las necesidades y prioridades definidas de los países correspondientes. Las asignaciones podrán revisarse en caso de importantes circunstancias imprevistas o cambios políticos importantes con arreglo a las prioridades de la acción exterior de la Unión.
3. Las acciones en el ámbito del Reglamento (UE) no 1288/2013 sólo se financiará con el Instrumento de Colaboración en la medida en que no son susceptibles de financiación con cargo a otros instrumentos de financiación de la acción exterior, y completan o refuerzan otras iniciativas con arreglo al presente Reglamento.
Artículo 9
Servicio Europeo de Acción Exterior
El presente Reglamento se aplicará de conformidad con la Decisión 2010/427/UE.
Artículo 10
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable desde el 1 de enero de 2014 hasta el 31 de diciembre de 2020.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 11 de marzo de 2014.