ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2014
o státní podpoře SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) poskytnuté Řeckem skupině Eurobank Group v souvislosti s rekapitalizací a restrukturalizací banky Eurobank Ergasias S.A.; podporou na restrukturalizaci ve prospěch banky Proton vytvořením a kapitalizací banky Nea Proton a dodatečnou rekapitalizací banky Nea Proton Helénským fondem finanční stability; řešením krizové situace banky Hellenic Postbank založením překlenovací banky
(oznámeno pod číslem C(2014) 2933)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2014/885/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a jiné zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými ustanoveními podaly připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE SKUPINY EUROBANK GROUP (2) (DÁLE JEN „BANKA“ (3))
(1)
Rozhodnutím ze dne 19. listopadu 2008 Komise schválila režim s názvem „Support Measures for the Credit Institutions in Greece“ („Opatření na podporu úvěrových institucí v Řecku“) („režim podpor pro řecké banky“), který měl zajistit stabilitu řeckého finančního systému. Režim podpor pro řecké banky umožňuje poskytovat podporu v rámci tří opatření, která jej tvoří, tedy rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (4). V květnu 2009 byla banka EFG Eurobank Ergasias S.A. (5) Řeckem rekapitalizována v rámci rekapitalizačního opatření.
(2)
Ve 14. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 se uvádí, že plán restrukturalizace týkající se příjemců rekapitalizačního opatření se oznámí Komisi.
(3)
Dne 2. srpna 2010 řecké orgány předložily Komisi plán restrukturalizace podniku Eurobank Group. Komise tento plán a jeho následné aktualizace, jakož i doplňující informace předložené řeckými orgány zaevidovala jako věc SA.30342 (PN 26/2010) a následně věc SA.32789 (2011/PN).
(4)
Bance byly opakovaně poskytnuty státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (6). Bance byla rovněž poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (dále jen „NPL se státní zárukou“).
(5)
Dne 20. dubna 2012 poskytl Helénský fond finanční stability (dále jen „HFSF“) bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu. Dne 28. května 2012 poskytl fond HFSF bance překlenovací rekapitalizaci ve výši 3 970 milionů EUR („první překlenovací rekapitalizace“).
(6)
V květnu 2012 řecké orgány oznámily Komisi, že fond HFSF poskytl bance písemný závazek. Komise tento závazek zaevidovala jako neoznámenou podporu (věc SA.34825 (2012/NN)), protože dané opatření již bylo provedeno.
(7)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se první překlenovací rekapitalizace („rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou“) (7).
(8)
V prosinci 2012 poskytl fond HFSF bance druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR („druhá překlenovací rekapitalizace“). Dne 21. prosince 2012 fond HFSF rovněž poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, a to celkovou částkou až 528 milionů EUR (8). Řecké orgány oznámily tato opatření Komise dne 27. prosince 2012.
(9)
V květnu 2013 se fond HFSF na základě dohody z prosince 2012 podílel na navýšení základního kapitálu banky. Přeměnil první a druhou rekapitalizaci na vlastní kapitál a poskytl bance další kapitál v hodnotě 528 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“).
(10)
Dne 19. prosince 2013 řecké orgány poskytly Komisi informace o podmínkách jarní rekapitalizace v roce 2013.
(11)
Dne 31. března 2014 fond HFSF poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu.
(12)
Dne 16. dubna 2014 řecké orgány předložily Komisi konečný plán restrukturalizace banky („plán restrukturalizace“). Také Komisi oznámily, že se fond HFSF zavázal, že se plně zaručí za nadcházející rekapitalizaci banky. Ve stejný den poskytly také informace o nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou. Uvedly, že hodlají bance nadále poskytovat podporu v oblasti likvidity, jakož i státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (9).
(13)
Komise se se zástupci řeckých orgánů a banky několikrát setkala, jednala s nimi prostřednictvím telekonferencí a vedla s nimi elektronickou korespondenci.
(14)
Řecko souhlasí s tím, že toto rozhodnutí bude výjimečně přijato pouze v anglickém jazyce.
1.2 POSTUP TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
1.2.1 Postup týkající se podniku Nea Proton Bank
(15)
Dne 26. července 2012 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 34488 (2012/C), „Podpora ve prospěch podniku Nea Proton Bank vytvořením a kapitalizací podniku Nea Proton Bank“ (10) („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton“). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) pokrytí mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR mezi aktivy a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, jež dosáhla 1 121,6 milionů EUR, z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a fondu HFSF; ii) vklad počátečního základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF ve výši 250 milionů EUR; a iii) vklad dodatečného základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF do ve výši 300 milionů EUR, která se v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, očekávala. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo jí veškeré informace, které by jí mohly pomoci daná opatření podpory posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton bylo podrobně popsáno řízení s bankou Proton včetně řešení její krizové situace, založení banky Nea Proton, financování mezery ve financování a vklad počátečního základního kapitálu, kterou bance Nea Proton poskytl fond HFSF.
(16)
Dne 1. srpna 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton dodatečný základní kapitál a toto navýšení dosáhlo částky 230 milionů EUR.
(17)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka (Bank of Greece) a fond HFSF.
(18)
Dne 31. prosince 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton další základní kapitál ve výši 35 milionů EUR.
(19)
V květnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje podniku Nea Proton Bank.
(20)
Dne 12. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že banka hodlá získat banku Nea Proton. Komise odpověděla dne 15. července 2013.
(21)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton za kupní cenu 1 EUR, a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje částkou 395 milionů EUR v hotovosti.
(22)
Dne 29. července 2013 řecké orgány oznámily Komisi, že do banky Nea Proton byl vložen kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR.
1.2.2 Postup týkající se banky New TT
(23)
Dne 6. května 2013 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 31155 (2013/C), „Státní podpora ve prospěch společnosti Hellenic Postbank S.A. prostřednictvím založení a kapitalizace překlenovací banky New Hellenic Postbank S.A.“ („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT“) (11). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) kapitálového vkladu fondu HFSF ve výši 500 milionů EUR do banky TT Hellenic Postbank S.A. („banka New TT“); ii) částky 4,1 miliardy EUR (12) vyčleněné na financování mezery ve financování (13), která vznikla převodem činností banky Hellenic Postbank S.A. („banka TT“) na banku New TT; iii) kapitálového vkladu Řecka ve výši 224,96 milionů EUR do banky TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky; a iv) zásahu fondu HGIGF ve výši 0,68 miliardy EUR ve prospěch aktiv banky T S.A. („banka T“), která byla převedena na banku TT. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo veškeré informace, které by jí pomohly danou podporu na restrukturalizaci posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT se podrobně popisuje řízení týkající se řešení krizové situace banky T prodejem bance TT a řešení krizové situace banky TT založením banky New TT.
(24)
V červnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje banky New TT.
(25)
Dne 15. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že se fond HFSF rozhodl prodat banku New TT bance, a uvedly důvody tohoto rozhodnutí.
(26)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky New TT.
(27)
Dne 19. července 2013 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
2. POPIS
2.1 BANKA A JEJÍ OBTÍŽE
2.1.1 Obecný kontext řeckého bankovnictví
(28)
Jak je patrné z tabulky 1, řecký reálný hrubý domácí produkt („HDP“) klesl od roku 2008 do roku 2012 o 20 %. V důsledku toho čelily řecké banky rychle se zvyšující míře selhání u úvěrů poskytovaných řeckým domácnostem a společnostem (14). Tento vývoj měl nepříznivý dopad na výkonnost aktiv řeckých bank a byl příčinou vzniku kapitálových potřeb.
Tabulka 1
Reálný růst HDP v Řecku, 2008-2013
Řecko
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Reálný růst HDP v %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
- 4 (odhad)
Zdroj:
Eurostat, dostupné online na adrese http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(29)
Kromě toho Řecko v únoru 2012 provedlo výměnu dluhopisů se soukromým sektorem, známou jako zapojení soukromého sektoru („Private Sector Involvement“; „program PSI“). Do programu se zapojily řecké banky a v jeho průběhu řecká vláda nabídla stávajícím soukromým držitelům řeckých státních dluhopisů (dále jen „ŘSDL“) výměnou za stávající dluhopisy ŘSDL nové cenné papíry (včetně nových ŘSDL), cenné papíry vázané na HDP a obligace v rámci programu PSI vydané Evropským fondem pro finanční stabilitu (dále jen „EFSF“), a to s nominální slevou 53,5 % a delšími dobami splatnosti (15). Řecké orgány oznámily výsledky této výměny dluhopisů dne 9. března 2012 (16). V důsledku této výměny vznikly držitelům dluhopisů značné ztráty (Řecká banka je pro řecké banky odhadla v průměru na 78 % nominální částky starých dluhopisů ŘSDL) a kapitálové potřeby, které byly zpětně zavedeny do účetních závěrek řeckých bank za rok 2011.
Tabulka 2
Celkové ztráty hlavních řeckých bank v souvislosti s programem PSI (v milionech EUR)
Banky
Nominální částka ŘSDL
Nominální částka státních úvěrů
Celková nominální částka
Ztráta z ŘSDL u PSI
Ztráta ze státních úvěrů u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI/kmenový kapitál Tier 1 (17) (%)
Celková hrubá ztráta u PSI/celková aktiva (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT Bank)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton Bank
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 14.
(30)
Jelikož řecké banky čelily v důsledku programu PSI a pokračující recesi značnému nedostatku kapitálu, byly jim na základě Memoranda o hospodářské a finanční politice v rámci Druhého programu hospodářské korekce pro Řecko, které dne 11. března 2012 podepsaly řecká vláda, Evropská unie, Mezinárodní měnový fond (dále jen „MMF“) a Evropská centrální banka (dále jen „ECB“), poskytnuty prostředky na rekapitalizaci. Řecké orgány odhadly celkové potřeby týkající se rekapitalizace bank a náklady na vyřešení krizové situace bank, jež mají být financovány ze zmíněného programu, na 50 miliard EUR (18). Tato částka byla vypočtena na základě zátěžového testu provedeného Řeckou bankou za období od prosince 2011 do prosince 2014 („zátěžový test z roku 2012“), který se opíral o prognózy ztrát z úvěrů vypracované společností Blackrock (19). Prostředky na rekapitalizaci řeckých bank jsou dostupné prostřednictvím fondu HFSF. Tabulka 3 shrnuje výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank, jak vyplývají ze zátěžového testu z roku 2012.
Tabulka 3
Zátěžový test z roku 2012: kapitálové potřeby hlavních řeckých bank (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2011)
Celková hrubá ztráta v souvislosti s PSI
prosinec 2011)
Rezervy týkající se PSI
(červen 2011)
Prognózy hrubé kumulativní ztráty
pro určení úvěrového rizika
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(prosinec 2011)
Interní tvorba kapitálu
Cílový kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2014)
Kapitálové potřeby
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton Bank
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 8.
(31)
Podle Memoranda o hospodářské a finanční politice z března 2012 „bude bankám, které předloží životaschopné plány na získání kapitálu, umožněno požádat o státní podporu a tato podpora jim bude poskytnuta způsobem, který veřejný sektor motivuje k tomu, aby prováděl kapitálové investice, a tím minimalizuje zátěž daňových poplatníků“ (20). Podle Řecké banky byly životaschopné pouze čtyři největší banky (banka Eurobank, Řecká národní banka, banka Piraeus a banka Alpha) (21). Tyto banky obdržely v květnu 2012 od HFSF první rekapitalizaci.
(32)
Domácí vklady v řeckých bankách poklesly kvůli recesi a politické nejistotě od konce roku 2009 do června 2012 celkem o 37 %. Tyto banky musely ve snaze udržet si vklady platit vyšší úrokové sazby. Náklady na vklady rostly, a tím se snižovalo čisté úrokové rozpětí bank. Vzhledem k tomu, že řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům financování, staly se zcela závislé na financování z Eurosystému (22), přičemž rostoucí podíl tohoto financování měl formu pomoci NPL poskytované Řeckou bankou. Částky, které tyto banky získaly, byly v druhé polovině roku 2012 obzvláště vysoké.
(33)
Po volbách, které se konaly v červnu 2012, se stav vkladů začal opět zvyšovat. Od 31. prosince 2012 se celkové financování řeckých bank z Eurosystému snížilo.
(34)
Dne 3. prosince 2012 řecké banky zahájily program zpětného odkupu nových dluhopisů ŘSDL obdržených v rámci programu PSI, a to za ceny, které se pohybovaly v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty (23). Do tohoto programu zpětného odkupu se zapojily řecké banky, čímž v jejich rozvahách vznikly další ztráty, protože účetní ztráta (tedy rozdíl mezi tržní a nominální hodnotou) zaúčtovaná v době, kdy probíhal program PSI, se stala konečnou a nezvratnou (24).
(35)
V prosinci 2012 obdržely čtyři největší řecké banky od fondu HFSF druhou rekapitalizaci.
(36)
Na podzim 2013 provedla Řecká banka nový zátěžový test, aby posoudila odolnost kapitálové pozice řeckých bank jak v rámci základního scénáře, tak scénáře nepříznivého.
(37)
V červenci 2013 Řecká banka pověřila poradenskou společnost, aby provedla diagnostickou studii úvěrových portfolií všech řeckých bank. Tato poradenská společnost provedla prognózy ztrát z úvěrů (dále také „PZÚ“) u všech domácích úvěrových portfolií, jakož i u úvěrů, které nesou řecké riziko v zahraničních pobočkách a dceřiných společnostech, a to za dobu tří a půl let a za celou dobu čerpání úvěrů. Analýza formulovala prognózy ztrát z úvěrů v rámci dvou makroekonomických scénářů, tedy základního a nepříznivého scénáře. Prognózu ztrát z úvěrů u zahraničních úvěrových portfolií odhadla Řecká banka na základě výstupu od poradenské společnosti.
(38)
Na základě posouzení prognóz ztrát z úvěrů, které provedla poradenská společnost, Řecká banka posoudila kapitálové potřeby, přičemž využila technickou podporu druhé poradenské společnosti.
(39)
Klíčovými složkami posouzení kapitálových potřeb v rámci zátěžového testu z roku 2013 byly i) konsolidované prognózy ztrát z úvěrů (25) u úvěrových portfolií bank, a to jak pro řecké, tak zahraniční riziko, očištěné o stávající úvěrové rezervy, ii) odhadovaná provozní ziskovost bank v období od června 2013 do prosince 2016 na základě konzervativní úpravy plánů restrukturalizace, které byly Řecké bance předloženy v prvním čtvrtletí roku 2013. Tabulka 4 shrnuje výpočet konsolidovaných kapitálových potřeb hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře pro zmíněný zátěžový test z roku 2013.
Tabulka 4
Zátěžový test z roku 2013: konsolidované kapitálové potřeby hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (červen 2013) (1)
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(červen 2013) (2)
PZÚ pro řecké riziko (3)
PZÚ pro zahraniční riziko (26) (4)
Interní tvorba kapitálu (5)
Zátěžový test - poměr kmenového kapitálu Tier 1 (prosinec 2016) (6)
Kapitálové potřeby
(7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Zdroj:
Řecká banka, Zátěžový text řeckého bankovnictví z roku 2013, březen 2014, s. 42.
(40)
Dne 6. března 2013 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu z roku 2013 a požádala banky, aby do poloviny dubna 2014 předložily plány získání kapitálu, které jim umožní pokrýt jejich kapitálové potřeby v rámci základního scénáře.
2.1.2 Hospodářské činnosti banky
(41)
Banka poskytuje univerzální bankovní služby v Řecku a ve východní a jihovýchodní Evropě (Kypr, Rumunsko, Bulharsko, Srbsko a Ukrajina). Nabízí kompletní škálu bankovních a finanční produktů a služeb domácnostem a podnikům. Je aktivní v maloobchodním, podnikovém a soukromém bankovnictví, správě aktiv, pojištění, v pokladních operacích, na kapitálových trzích a poskytuje také další služby. Banka je zapsána v obchodním rejstříku v Řecku a její akcie jsou vedeny na burze v Aténách. Dne 31. prosince 2012 bylo v bance zaměstnáno celkem 17 427 lidí, přibližně polovina z nich v jižní a jihovýchodní Evropě, druhá polovina v Řecku (29).
(42)
Banka se zapojila do programu PSI a provedla výměnu dluhopisů ŘSDL a státních úvěrů s nominální hodnotou 7 336 milionů EUR. Její celková zátěž související s programem PSI dosáhla přibližně 5 781 milionů EUR před zdaněním a byla v plném rozsahu zapsána do účetnictví za rok 2011 (30). Během programu zpětného odkupu, který proběhl v prosinci 2012, banka prodala nové dluhopisy ŘSDL, které získala v rámci programu PSI, s velkou slevou z nominální hodnoty. V důsledku tohoto prodeje jí vznikly ztráty u nových dluhopisů ŘSDL.
(43)
Klíčové údaje banky v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a prosinci 2013 (konsolidované údaje) jsou uvedeny v tabulce 5.
Tabulka 5
Klíčové údaje Eurobanky, 2010, 2011, 2012 a 2013
Zisk a ztráta
(v milionech EUR)
2010
2011
2012
2013
(zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank od data jejich získání)
Čistý příjem z úroků
2 103
2 965
1 461
1 294
Celkový provozní příjem
2 730
2 226
1 755
1 587
Celkové provozní výdaje
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Příjem před poskytnutím
1 450
1 103
703
516
Ztráty související s úvěrovým rizikem
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Ztráty související s programem PSI
-6 012
- 363
Jiné ztráty
- 737
- 373
- 522
Čistý zisk/ztráta
84
-5 496
-1 440
-1 157
Výběrové objemové údaje (v milionech EUR)
31. prosince 2010
31. prosince 2011
31. prosince 2012
31. prosince 2013 (zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank)
Celkové úvěry a zálohy poskytnuté klientům
53 412
48 094
43 171
45 610
Celkové vklady
41 173
32 459
30 752
41 535
Celková aktiva
87 188
76 822
67 653
77 586
Celkový vlastní kapitál (31)
6 094
875
- 685
4 523
Zdroje:
2013: Finanční výsledky za rok 2013 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 a 2011: Finanční výsledky za rok 2012 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: Tisková zpráva EFG Eurobank, výsledky za celý rok 2011, s. 5 a 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
(44)
Z tabulky 5 je zřejmé, že kromě obrovských ztrát, které banka zanesla do účetnictví v důsledku účasti v programu PSI (5 781 milionů EUR (32)), jí klesaly příjmy (mimo jiné kvůli vysokým nákladům spojeným se vklady), a naopak utrpěla vysoké a rostoucí ztráty ze znehodnocení úvěrových portfolií v Řecku i v zahraničí. Likvidní pozice banky byla silně zasažena odlivem vkladů a její poměr úvěrů k vkladům dosáhl k 31. prosinci 2011 148 %, zatímco 42 % její rozvahy bylo k tomuto datu financováno z Eurosystému.
(45)
V rámci zátěžového testu za rok 2013, jehož výsledky byly oznámeny dne 6. března 2014, Řecká banka odhadla kapitálové potřeby banky na 2 945 milionů EUR v rámci základního scénáře. Tato částka byla očištěna o zmírňující opatření, to znamená, že se již předpokládalo, že banka provede zmírňující opatření ve formě odprodeje, který měl podle předpokladů přispět ke snížení jejích kapitálových potřeb.
(46)
Aby pokryla identifikovanou kapitálovou potřebu ve výši 2 945 milionů EUR, banka navrhla, že posílí zmírňující opatření, která však celkově vygenerují pouze nepatrně vyšší částku, než při výpočtu kapitálových potřeb předpokládala Řecká banka. Tato zmírňující opatření zahrnují prodej dodatečných aktiv (prodej […] (33), prodej […] % v dceřiné pojišťovně a snížení účasti na činnostech v oblasti nemovitostí o 20 % do […]) (34).
(47)
Jelikož pomocí těchto posílených zmírňujících opatření bylo možné pokrýt pouze velmi malou část identifikovaných kapitálových potřeb, akcionáři na mimořádné valné hromadě dne 12. dubna 2014 rozhodli, že přistoupí ke kapitálovému navýšení v hodnotě 2 864 milionů EUR. Toto navýšení má formu nabídky vlastního kapitálu bez předkupních práv (tzn. navýšení kapitálu se zrušením předkupních práv) mezinárodním investorům a rovněž formu veřejné nabídky v Řecku. Pokud by poptávka soukromých investorů k pokrytí celého navýšení kapitálu nestačila, fond HFSF pokryje rozdíl tím, že upíše zbývající nové akcie, a to s výhradou přeměny stávajících podřízených kapitálových nástrojů banky na akcie.
2.2 ZÍSKÁNÍ ŘECKÝCH BANKOVNÍCH ČINNOSTÍ BANKOU
(48)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF dvě závazné dohody o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv podniků Nea Proton Bank a New TT Bank.
2.2.1 Získání banky Nea Proton
Řešení krizové situace Proton Bank a Nea Proton Bank
(49)
Dne 9. října 2011 Řecká banka podnikla kroky k vyřešení krizové situace banky Proton. Zrušila bance Proton licenci, a tím zahájila její likvidaci (35).
(50)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (36) byla založena banka Nea Proton, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byly na ni převedeny všechny vklady (maloobchodní, bankovní a státní), síť poboček a vybraná aktiva (portfolia úvěrů a cenných papírů) banky Proton. Akciové pohledávky, podřízený dluh a vysoce rizikové úvěry zůstaly u banky Proton. Fond HFSF poskytl bance Nea Proton počáteční základní kapitál ve výši 250 milionů EUR (37) a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky Nea Proton byla přibližně 3 miliardy EUR.
(51)
Na konci roku 2011 dosáhla rizikově vážená aktiva (38) banky Nea Proton částky 1,2 miliardy EUR.
Získání banky Nea Proton bankou
(52)
Řecký zákon o řešení problémů bank vyžaduje, aby fond HSFS odprodal své akcie v dočasné úvěrové instituci do dvou let od data, kdy bylo vydáno ministerské rozhodnutí, jímž se daná dočasná úvěrová instituce zřizuje (39). V souladu s tímto závazkem a podle Memoranda o hospodářské a finanční politice fond HFSF přistoupil k prodeji svých akcií v bance Nea Proton. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu potenciálních investorů (včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů), ale pouze dvě strany, banka a hedgeový fond ze Spojených států, předložily konečné nabídky. Pouze nabídka banky byla považována za nabídku, která vyhovuje průvodnímu dopisu (process letter) fondu HFSH, a tudíž za platnou.
(53)
K 31. květnu 2013 dosáhla rizikově vážná aktiva banky Nea Proton částky 811 milionů EUR a její regulační kapitál částky - 203 milionů EUR. K témuž dni banka Nea Proton potřebovala celkovou rekapitalizaci ve výši 276 milionů EUR, aby dosáhla 9 % poměru kmenového kapitálu Tier 1. Banka zaplatila v hotovosti 1 EUR výměnou za 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton. Banka požádala fond HFSF o rekapitalizaci banky Nea Proton částkou 395 milionů EUR, což jí - kromě 276 milionů EUR nutných k tomu, aby se poměr kapitálové přiměřenosti banky Nea Proton vrátil na úroveň 9 %, - umožnilo využít dalších 119 milionů EUR k vyrovnání dodatečných ztrát z úvěrů a očekávaných ztrát před zdaněním do roku 2016. Podle prodejních podmínek se fond HFSF zavázal, že pokryje kapitálové potřeby banky Nea Proton před dokončením transakce tím, že jí poskytne 395 milionů EUR v hotovosti.
2.2.2 Získání podniku New TT Bank
Řešení krizové situace TT Bank a New TT Bank
(54)
Dne 18. ledna 2013 řecké orgány podnikly kroky k vyřešení krizové situace banky TT. Řecká banka zrušila bance TT licenci, a tím zahájila její likvidaci (40).
(55)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (41) byla založena banka New TT, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byla na ni převedena aktiva (ve formě hotovosti, státních pokladničních poukázek, úvěrů, které nejsou v selhání, maloobchodních vkladů, centrálního financování a ŘSDL (42)) v hodnotě 10,8 miliard EUR. V bance TT zůstala celková částka čistých aktiv ve výši 1,2 miliardy EUR: „ve formě“ akciových pohledávek, úvěrů v selhání, daňových pohledávek a závazků banky TT a různých druhů dávek a poplatků. Fond HFSF poskytl bance New TT základní kapitál ve výši 500 milionů EUR a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky New TT po kapitálovém vkladu byla přibližně 15,1 miliardy EUR.
Získání New TT Bank bankou
(56)
V rámci závazků plynoucích z Memoranda o hospodářské a finanční politice přistoupil fond HFSF k prodeji svých akcií v bance New TT. Tímto způsobem také splnil svůj závazek odprodat své akcie v této dočasné úvěrové instituci do dvou let od data jejího vzniku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na širokou škálu potenciálních investorů včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů. Pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky a upřednostněna byla nabídka banky.
(57)
Banka souhlasila, že za nákup banky New TT zaplatí celkem 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Podle dohody o upsání byla počáteční částka zaplacená bankou podrobena dalším úpravám na základě hodnocení čisté hodnoty aktiv (43).
(58)
Následně akcionáři banky na mimořádné valné hromadě dne 26. srpna 2016 schválili navýšení základního kapitálu banky o 425 625 000 EUR vydáním 1 418 750 000 nových kmenových akcií (44), přičemž každá z nich měla nominální hodnotu 0,3 EUR a nabídková cena byla 0,48 EUR. Navýšení kapitálu bylo fondem HFSF upsáno v plném rozsahu formou příspěvku v podobě věcného plnění. Příspěvek v podobě věcného plnění měl formu všech akcií banky New TT vlastněných fondem HFSF v celkové hodnotě 681 milionů EUR. Po této transakci vzrostla účast fondu HFSF v bance z 93,5 % na 95,2 %.
2.3 OPATŘENÍ PODPORY
(59)
Banka využila opatření na podporu kapitálu A, B1, B2, B3, B4 a C a opatření na podporu likvidity L1 a L2. Banky Proton a Nea Proton využily opatření: Pr1, Pr2 Pr3, NP1, NP2 a NP3. Banky T, TT a New TT využily opatření T, TT, NTT1 a NTT2.
2.3.1 Opatření podpory poskytnutá bance v rámci režimu podpor pro řecké banky
(60)
Banka získala několik forem podpory v rámci režimu podpor pro řecké banky, v rámci rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů.
2.3.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(61)
Banka získala a nadále přijímá podporu v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů. Tato podpora se v tomto rozhodnutí bude dále označovat jako „opatření L1“. K 30. listopadu 2013 (45) dosáhly záruky poskytnuté bance částky přibližně 13,9 miliard EUR. K uvedenému datu neexistovaly žádné nesplacené úvěry ve formě státních dluhopisů poskytnuté bance. K 15. dubnu 2011 banka obdržela úvěry ve formě státní dluhopisů ve výši 1 737 milionů EUR a v rámci režimu podpor pro řecké banky jí byly poskytnuty státní záruky ve výši 13,6 miliard EUR.
(62)
V plánu restrukturalizace banky, který řecké orgány dne 16. března předložily Komisi, tyto orgány naznačily, že hodlají pokračovat v poskytování záruk a půjčování státních dluhopisů v rámci režimu během celého období restrukturalizace.
2.3.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (opatření A)
(63)
V květnu 2009 obdržela banka kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR (46) (opatření A) v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tento kapitálový vklad se rovnal přibližně 2 % rizikově vážených aktiv, jimiž banka tehdy disponovala.
(64)
Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií upsaných Řeckem s kuponem ve výši 10 % a pětiletou dobou splatnosti. V roce 2010 byla doba trvání preferenčních akcií prodloužena a jejich protiplnění se zvýšilo. Pokud by po tomto okamžiku preferenční akcie nebyly uhrazeny do pěti let od jejich vydání a na valné hromadě by akcionáři nepřijali ohledně uhrazení těchto akcií žádné rozhodnutí, řecký ministr financí zvýší kupon o 2 % ročně, a to na kumulativním základě (to znamená, že kupon dosáhne za šest let 12 %, za sedm let 14 % atd.).
2.3.2 Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(65)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity představuje výjimečné opatření, které umožňuje solventní finanční instituci, která čelí dočasným problémům s likviditou, obdržet financování z Eurosystému, aniž by taková operace byla součástí jednotné měnové politiky. Úroková sazba, kterou taková finanční instituce za pomoc NPL platí, je o […] bazických bodů vyšší než úrok, který platí za běžné refinancování centrální bankou.
(66)
Za program NPL odpovídá Řecká banka, což znamená, že veškeré náklady a rizika související s poskytováním nouzové pomoci v oblasti likvidity nese Řecká banka (47). Řecko poskytlo Řecké bance státní záruku, která se vztahuje na celkovou částku pomoci NPL, kterou Řecká banka poskytla. Přijetí čl. 50 odst. 7 zákona 3943/2011, kterým se změnil čl. 65 odst. 1 zákona 2362/1995, umožnilo ministru financí poskytnout jménem státu Řecké bance záruky s cílem ochránit pohledávky Řecké banky vůči úvěrovým institucím. Banky, jimž byla poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity, musejí státu zaplatit poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů.
(67)
K 31. prosinci 2011 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 14,95 miliard EUR (48), k 31. prosinci 2012 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 12 miliard EUR.
2.3.3 Opatření podpory poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
(68)
Od roku 2012 poskytl fond HFSF bance několik opatření na podporu kapitálu. Tabulka 6 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 6
Opatření na podporu kapitálu poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
1. překlenovací rekapitalizace - květen 2012 (v milionech EUR)
2. překlenovací rekapitalizace - prosinec 2012 (v milionech EUR)
Písemný závazek - prosinec 2012
(v milionech EUR)
Jarní rekapitalizace 2013 - květen 2013 (v milionech EUR)
Rekapitalizační závazek - duben 2014 (v milionech EUR)
Opatření
B1
B2
B3
B4
C
Částka
(v milionech EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(69)
15. až 32. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank obsahují podrobný popis první překlenovací rekapitalizace, k níž došlo v květnu 2012 (opatření B1). Souvislosti a hlavní rysy uvedeného opatření jsou vymezeny v tomto oddíle.
(70)
Dne 20. dubna 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení základního kapitálu banky částkou ve výši až 4,2 miliardy EUR.
(71)
V souladu s ustanoveními o překlenovací rekapitalizaci v zákoně č. 3864/2010, jímž se zřizuje fond HFSF („zákon o fondu HFSF“), fond HFSF v rámci opatření B1 dne 28. května 2013 převedl na banku dluhopisy nástroje EFSF (Evropský nástroj finanční stability) v hodnotě 3,97 miliard EUR. Dluhopisy EFSF převedené na banku byly obligace EFSF s pohyblivou sazbou s dobami splatnosti o délce šest a deset let a byly vydány dne 19. dubna 2012. Komise již ve 48. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank uvedla, že „překlenovací kapitalizace dokončená dne 28. května 2012 je provedením závazné povinnosti uvedené v písemném závazku, a je tak pokračováním téže podpory“. Obě částky stanovené v písemném závazku a v první překlenovací rekapitalizaci vypočítala Řecká banka tak, aby zaručila, že banka dosáhne k 31. prosinci 2011, tedy k datu zpětného zanesení překlenovací rekapitalizace do účetnictví banky, celkového kapitálového poměru ve výši 8 %. Jak je patrné z tabulky 3, opatření B1 se vztahovalo pouze na omezenou část celkových kapitálových potřeb určených při zátěžovém testu v roce 2012. Banka měla získávat kapitál prostřednictvím budoucího navýšení kapitálu a překlenovací rekapitalizace měla pouze zachovat způsobilost banky pro financování z ECB do doby, než dojde ke zmíněnému navýšení kapitálu.
(72)
Pro období mezi datem první překlenovací rekapitalizace a datem přeměny první překlenovací rekapitalizace na kmenové akcie a jiné konvertibilní finanční nástroje dohoda o předběžném upsání mezi bankou a fondem HFSF stanovila, že banka musí zaplatit fondu HFSF roční poplatek ve výši 1 % z nominální hodnoty obligací EFSF a že veškeré platby kuponů a úroků z obligací EFSF za toto období se budou počítat jako dodatečný kapitálový příspěvek ze strany fondu HFSF (49).
2.3.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(73)
Na podzim roku 2012 zanesla banka do účetnictví další ztráty. Její kapitál tudíž opět klesl pod úroveň minimálních kapitálových požadavků, jejichž splnění je nutné, aby banka byla způsobilá pro refinancování z banky ECB.
(74)
Proto bylo nezbytné provést druhou překlenovací rekapitalizaci. Dne 21. prosince 2012 fond HFSF provedl druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR (opatření B2), která byla opět uhrazena převodem dluhopisů EFSF na banku.
2.3.3.3 Písemný závazek z 21. prosince 2012 (opatření B3)
(75)
Kromě druhé překlenovací rekapitalizace poskytl fond HFSF dne 21. prosince 2012 bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, celkovou částkou až 528 milionů EUR (opatření B3).
(76)
Celková částka dvou překlenovacích rekapitalizací (opatření B1 a B2) a dodatečná částka, k jejímuž poskytnutí se fond HFSF zavázal v prosinci 2012 (opatření B3), znamenaly, že se fond HFSF zavázal pokrýt celkové kapitálové potřeby určené při zátěžovém testu v roce 2012 (5 839 milionů EUR (50)).
2.3.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(77)
Dne 30. dubna 2013 akcionáři na valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu banky o částku 5 839 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“). Banka tudíž vydala 3 789 317 357 nových akcií s nominální hodnotou 0,30 EUR za cenu 1,54 EUR za akcii.
(78)
Ve stejný den akcionáři na valné hromadě také rozhodli, že celou částku kapitálu poskytne fond HFSF a bude uhrazena ve věcných příspěvcích ve formě dluhopisů EFSF.
(79)
Fond HSFS proto v květnu 2013 poskytl bance celkový vklad ve výši 5 839 milionů EUR ve formě kmenových akcií (opatření B4). Tato částka se rovná součtu opatření B1, B2 a B3.
(80)
Prostřednictvím jarní rekapitalizace v roce 2013 byly první a druhá překlenovací rekapitalizace přeměněny na rekapitalizaci trvalou a byla splněn závazek poskytnout dodatečnou kapitálovou podporu (opatření B3).
(81)
Cena nových akcií byla stanovena na 50 % průměrné ceny odpovídající burzovnímu kurzu za posledních 50 obchodních dnů před stanovením ceny nabídky vážené podle příslušných objemů obchodu. V důsledku opačného štěpení akcií, o němž rozhodli akcionáři na valné hromadě dne 30. dubna 2012 (51), byla cena nových akcií stanovena na 1,54 EUR za akcii.
(82)
Bezprostředně po jarní rekapitalizaci v roce 2013 se fond HFSF stal hlavním akcionářem banky s podílem ve výši 98,56 %. Avšak poté, co banka dokončila další řízení závazků, tento podíl v červnu 2013 klesl na 93,55 % (viz oddíl 2.4.5). V srpnu 2013 banka vydala fondu HFSF nové akcie za účelem nákupu banky New TT, a podíl HFSF tak vzrostl na 95,23 % (52).
2.3.3.5 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(83)
Dne 6. března 2014 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu, který byl proveden v druhém pololetí roku 2013. Řecká banka uvedla, že v rámci základního scénáře by kapitálové potřeby banky na období let 2014-2016 dosáhly částky 2 945 milionů EUR.
(84)
Dne 31. března 2014 zaslal fond HFSF bance dopis, v němž uvedl, že hodlá a je schopen pojistit jakékoli navýšení základního kapitálu, které se provede na základě zákona č. 3864/2010 o HFSF ve znění z 30. března 2014 a které je nutné k tomu, aby byly uspokojeny kapitálové potřeby určené během zátěžového testu. Zákon o fondu HFSF stanoví, že pokud je poptávka soukromých investorů za cenu určenou na valné hromadě HFSF na základě dvou nezávislých scénářů na konci upisovacího období nedostatečná, fond HFSF upíše veškeré zbývající akcie s výhradou předchozí přeměny stávajícího podřízeného kapitálového nástroje banky na akcie, jak je uvedeno v článku 6a.
(85)
Dne 12. dubna 2014 akcionáři na mimořádné valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu o 2 864 milionů EUR podle zákona o fondu HFSF a uvedli, že nabídková cena nemůže být nižší než nominální cena 0,30 EUR za akcii a minimální cena, kterou stanoví fond HFSF (53).
(86)
V souladu se zákonem o fondu HFSF fond HFSF jmenoval dva nezávislé poradce, aby určili hodnotu banky. Dne 10. dubna 2014 tito dva poradci dokončili svoji práci a každý z nich vymezil rozpětí hodnoty banky. Tato dvě rozpětí se do značné míry překrývají. Na základě těchto hodnocení valná hromada fondu HFSF dne 14. dubna 2014 stanovila cenu, která odpovídá minimální ceně, za kterou lze nabízet nové akcie banky investorům, a ceně, která zajistí nabízené akcie, bude-li to nutné (54). Dne 15. dubna 2014 schválila valná hromada nabídku předloženou konsorciem investorů, podle níž mají být upsány nové akcie v hodnotě 1,3 miliardy EUR za cenu 0,30 EUR za akcii („hlavní investor“ (55) (56)).
(87)
Dne 24. dubna 2014 Eurobanka oznámila začátek tvorby portfolia (book building) za cenu v rozmezí od 0,30 do 0,33 EUR (57). Bude-li poptávka po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu vyšší než 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor bude muset svoji cenu zvýšit nebo zrušit své objednávky, a v takovém případě obdrží vyrovnávací poplatek. Bude-li poptávka soukromých investorů (včetně investora hlavního) po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor obdrží přednostní příděl. Pokud bude poptávka za cenu 0,30 EUR nedostatečná (včetně poptávky ze strany hlavního investora), přemění se podřízený dluh na nové akcie. Jak stanoví zákon o fondu HFSF, všechny akcie neupsané po přeměně podřízeného dluhu upíše fond HFSF za stejnou cenu, tedy za 0,30 EUR za akcii.
2.3.4 Opatření podpory pro získané podniky
2.3.4.1 Opatření podpory ve prospěch podniků Proton Bank a Nea Proton Bank
(88)
Od roku 2008 využily banky Proton a Nea Proton několik opatření podpory. Tabulka 7 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 7
Přehled opatření na podporu kapitálu poskytnutých bankám Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Subjekt, který podporu poskytl
Datum vyplacení
Částka (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
80
Pr2
Půjčování řeckých státních cenných papírů v rámci řeckého opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů
stát
duben 2009
78
Pr3
Státní záruka pro vydané dluhopisy v rámci řeckého záručního opatření
stát
červenec 2010
149,4
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Mezera ve financování z PB na NPB
Financování mezery ve financování z PB na NPB (část 1)
HDIGF
9.10.2011
862
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z PB na NPB (část 2)
HFSF
14.5.2012
259,6
Celková částka NP1
1 121,6
NP2
Injekce základního kapitálu do NPB v letech 2011 a 2012
Počáteční základní kapitál
HFSF
9.10.2011
220
Počáteční základní kapitál
HFSF
3.2.2012
30
Celkový počáteční kapitál
250
Dodatečný základní kapitál
HFSF
1.8.2012
230
Dodatečný základní kapitál
HFSF
31.12.2012
35
Celkový dodatečný kapitál
265
Celková částka NP2
515
NP3
Rekapitalizace před prodejem Eurobance
Základní kapitál
HFSF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1 Opatření podpory ve prospěch banky Proton
i) Státní rekapitalizace banky Proton (opatření Pr1)
(89)
V květnu 2009 Řecko vložilo do banky Proton 80 milionů EUR, což se rovnalo přibližně 4,6 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Tato kapitálová injekce se provedla v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií.
ii) Státní podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky Proton (opatření Pr2 a Pr3)
(90)
Banka Proton rovněž využila opatření podpory v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěru ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí řeckého režimu podpor pro banky. V dubnu 2009 banka Proton obdržela řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2) a v červenci 2010 obdržela státní záruku za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3). V den řešení krizové situace byly na banku Nea Proton převedeny dluhopisy se státní zárukou, ale 5. ledna 2012 byly zrušeny. Splatnost cenných papírů řecké vlády uplynula v prosinci 2011 a tyto cenné papíry nebyly obnoveny.
2.3.4.1.2 Opatření podpory ve prospěch banky Nea Proton
i) Pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton ve výši 1 121,6 milionů EUR (opatření NP1)
(91)
V souvislosti s řešením krizové situace banky Proton řecké orgány zjistily, že v bance Nea Proton existuje mezera ve financování. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. října 2011 byla z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) v prosinci 2011 vyplacena bance Nea Proton částka 862 milionů EUR. Poté, co Řecká banka 19. ledna 2012 dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 1 121,6 milionů EUR, fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (58) vyplatil (59) dne 14. května 2012 zbývající částku ve výši 259,6 milionů EUR. Díky programu fondů HDIGF a HFSF pro řešení problémů bank tak byla zmíněná mezera ve financování odstraněna.
ii) Kapitálové vklady fondu HSFS do banky Nea Proton v letech 2011 a 2012 (opatření NP2)
(92)
Fond HFSF poskytl bance Nea Proton státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 250 milionů EUR, která byla vyplacena ve dvou tranších dne 9. října 2011 a 3. února 2012.
(93)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012 a představoval nejnovější verzi plánu, jenž byl Komisi sdělen v době rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál ve výši 300 milionů EUR. Dodatečný kapitál byl požadován zčásti proto, že banka Nea Proton utrpěla ztráty v důsledku účasti v programu PSI (ztráty ze znehodnocení dosáhly za rok 2011 částky 146,5 milionů EUR ve vztahu k dluhopisům ŘSDL a ztráty z dodatečného zhoršení ve výši 22 milionů EUR byly zaneseny do výsledků za první čtvrtletí roku 2012). Banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál také proto, že se od roku 2011 do roku 2016 zvýšily provizní poplatky a tyto poplatky byly vyšší, než jak se předpokládalo v době, kdy byla banka Nea Proton založena.
(94)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012, měly mít tyto předpokládané kapitálové potřeby formu očekávané kapitálové injekce ve výši 285 milionů EUR v roce 2012 a očekávané kapitálové injekce ve výši 15 milionů EUR v roce 2014. Ve skutečnosti nakonec fond HFSF poskytl bance Nea Proton dne 1. srpna 2012 injekci ve výši 230 milionů EUR a 31. prosince 2012 injekci ve výši 35 milionů EUR.
iii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky Nea Proton před prodejem banky Eurobance (opatření NP3)
(95)
Podle prodejní smlouvy z 15. července 2013 se fond HFSF již dříve zavázal, že bance Nea Proton poskytne vklad ve výši 395 milionů EUR (60). Fond HFSF zaplatit částku 395 milionů EUR dne 28. srpna 2013.
2.3.4.2 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
(96)
Bankám T Bank, TT Bank a New TT Bank byla od roku 2008 poskytnuta řada opatření podpory. Tabulka 8 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 8
Přehled opatření podpory pro banky T a TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Subjekt, který podporu poskytl
Datum
Částka státní podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T převedené na banku TT (61)
T
Financování mezery ve financování z banky T na TT (část 1)
HDIGF
prosinec 2011
450
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky T na TT (část 2)
HFSF
14.2.2013
227
Celková částka T
677
banka TT
TT
kapitálová injekce
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
224,96
banka New TT (překlenovací banka)
NTT1
Mezera ve financování z TT na NTT
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT (část 1)
HFSF
29.1.2013
2 730,8
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky TT na New TT (část 2)
HFSF
14.6.2013
1 001,7
Celková částka NTT1
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitálová injekce
Počáteční základní kapitál banky New TT
HFSF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1 Opatření podpory ve prospěch banky T
Zásah z programu HDIGF pro řešení problémů bank ve prospěch banky T Bank ve výši 677 milionů EUR (opatření T)
(97)
Z programu fondů HDIGF a HFSH pro řešení problémů bank byla financována mezera ve financování, která vznikla převodem činností z banky T na banku TT a představovala rozdíl mezi reálnou hodnotou aktiv převedených z banky T na TT a reálnou hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 17. prosince 2011 byla z programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF vyplacena částka 450 milionů EUR (62), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Po dokončení výpočtu mezery ve financování, která byla stanovena přibližně na 677 milionů EUR, HFSF bance New TT v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (63) dne 14. února 2013 vyplatil (64) zůstatek ve výši 227 milionů (65) EUR.
2.3.4.2.2 Opatření podpory ve prospěch banky TT
Státní rekapitalizace banky TT (opatření TT)
(98)
V květnu 2009 obdržela banka TT od Řecka kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, který se rovnal přibližně 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Banka TT obdržela kapitálovou injekci v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tato kapitálová injekce měla formu preferenčních akcií.
2.3.4.2.3 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
i) Pokrytí mezery ve financování banky New TT ve výši 3 732,6 milionů EUR (opatření NTT1)
(99)
Fond HFSF financoval mezeru ve financování banky New TT, která představovala rozdíl mezi hodnotou aktiv převedených z banky TT na banku New TT a nominální hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 18. ledna 2013 fond HFSF dne 29. ledna 2013 vyplatil částku 2 730,8 milionů EUR (66), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Poté, co Řecká banka dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 3 732,6 milionů EUR (67), fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 21. května 2013 vyplatil dne 14. června 2013 bance New TT zbývající částku ve výši 1 001,7 milionů EUR.
ii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky New TT (opatření NTT2)
(100)
Fond HFSF byl jediným akcionářem banky New TT a poskytl jí státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 500 milionů EUR.
2.4 PLÁN RESTRUKTURALIZACE A NOVÝ OBCHODNÍ MODEL
(101)
Dne 16. dubna 2014 Řecko předložilo plán restrukturalizace banky, který vysvětluje, jak banka jakožto kombinovaný subjekt, který je výsledkem získání bank Nea Proton a New TT, hodlá obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost.
2.4.1 Domácí operace
(102)
Prostřednictvím plánu restrukturalizace se banka zaměří na své hlavní bankovní činnosti v Řecku. Zatímco její mezinárodní operace představovaly v roce 2010 přibližně 26 % úvěrů (68), tento podíl na konci roku 2012 klesl na 20 % a do konce roku 2018 se dále sníží na […] % (69).
(103)
Hlavní prioritou banky je dosáhnout toho, aby její řecké bankovní operace byly do konce období restrukturalizace (31. prosince 2018) opět ziskové a životaschopné. Za tím účelem plán restrukturalizace obsahuje řadu opatření, která mají zvýšit provozní účinnost a čisté úrokové rozpětí banky, jakož i opatření, která posilují její kapitálovou pozici a strukturu rozvahy.
(104)
Pokud jde o provozní účinnost, banka již dlouho před získáním bank New TT a Nea Proton zahájila rozsáhlý program racionalizace. Od roku 2010 banka snížila svoji fyzickou přítomnost v Řecku. Vzato individuálně (bez získání bank New TT a Nea Proton), snížila počet svých poboček z 564 v červnu 2008 na […] v roce 2014 a rovněž snížila počet řeckých zaměstnanců (z 10 142 v roce 2008 na 9 037 v roce 2012) (70).
(105)
Do konce období restrukturalizace banka plánuje další snížení jak počtu poboček, a to z 645 poboček k 31. prosinci 2012 na […] k 31. prosinci 2018, a počet zaměstnanců z 12 430 k […] na formálním základě, tedy s ohledem na banky Nea Proton a New TT (71).
(106)
Zvýšená efektivita z hlediska poboček a zaměstnanců pomůže snížit celkové náklady na kombinované řecké bankovní činnosti o […] % ročně z 913 milionů EUR v roce 2013 (72) na […] milionů EUR v roce 2018 (73). V důsledku toho klesne očekávaný poměr nákladů a výnosů spojených s řeckými bankovními činnostmi banky do konce období restrukturalizace pod […] %, a to z 60 % v roce 2012.
(107)
Plán restrukturalizace také popisuje, jak banka zlepší své náklady financování, což je klíčem k obnovení životaschopnosti. Banka očekává, že bude moci v rámci stabilnějšího prostředí, a zejména díky předpokládané stabilizaci a oživení ekonomiky, která by podle očekávání měla od roku 2014 opět růst, platit nižší úrokové sazby ze svých vkladů. Rozpětí u vkladů (průměr sazeb u termínovaných vkladů, vkladů na viděnou a u spořících vkladů) podle očekávání v Řecku vzrostou z 223 bazických bodů v roce 2012 na […] bazických bodů v roce 2018 (74). Tohoto snížení rozpětí bude dosaženo především platbami mnohem nižších sazeb u termínovaných vkladů. Obdobně klesne závislost banky na mimořádné pomoci v oblasti likvidity a širším financování z Eurosystému, a to ze 42,9 % jejích celkových aktiv na úrovni skupiny v roce 2012 na […] % v roce 2018 (75).
(108)
Plán restrukturalizace předpokládá, že banka také posílí svoji rozvahu. Její čistý poměr úvěrů k vkladům v Řecku klesne v roce 2018 na […] % (ze 160 % v roce 2012 a 115 % v roce 2013) (76), a její kapitálová přiměřenost se zlepší, přičemž poměr kmenového kapitálu Tier 1 dosáhne v roce 2018 (77) […] % na úrovni skupiny (místo záporné hodnoty vlastního kapitálu před první překlenovací rekapitalizací).
(109)
Další strategickou prioritou banky je řízení úvěrů v selhání. Kromě posílených úvěrových procesů jak v souvislosti se vznikem úvěrů, tak s restrukturalizací úvěrů v selhání, se plán restrukturalizace soustředí na ošetření znehodnocených expozic a tvoru nové nápravné jednotky. Tato jednotka se zaměří na restrukturalizaci znehodnocených expozic. Bude využívat odborných zkušeností 30 až 50 vedoucích pracovníků odpovědných za nápravu vztahů (78). Podíl úvěrů v selhání dosáhne v roce 2015 […] % na úrovni skupiny ([…] % v roce 2015 pro řecký domácí trh (79)) a poté začne klesat a na konci období restrukturalizace dosáhne podle očekávání […] % (80) (30 % v Řecku před odpisy dluhů). Znehodnocené úvěry Řecké banky klesnou díky oživení řecké ekonomiky z 1 652 milionů EUR v roce 2013 na […] milionů EUR v roce 2018 (81).
(110)
Zvýšení provozní účinnosti, snížení čistého úrokového rozpětí a snížení nákladů na riziko bance umožní, aby v Řecku od roku 2015 byla opět zisková. Banka předpokládá, že na konsolidované úrovni dosáhnou její ztráty […] milionů EUR v roce 2014 a […] milionů EUR v roce 2015, zatímco její zisky dosáhnou v roce 2016 […] milionů EUR, v roce 2017 […] milionů EUR a v roce 2018 […] milionů EUR (82). Její konsolidovaná návratnost vlastního kapitálu dosáhne v roce 2018 […] % (83). Tato úroveň ziskovosti bude zajištěna především řeckým trhem (s návratností kapitálu na konci období restrukturalizace ve výši […] %), zatímco […] a […] budou vykazovat nižší úrovně ziskovosti ([…] % a […] %, v uvedeném pořadí).
2.4.2 Mezinárodní bankovní činnosti
(111)
Banka již začala zmenšovat a restrukturalizovat svoji mezinárodní síť. Prodala dceřiné společnosti v Turecku (Eurobank Tefken) a Polsku (EFG Poland). Komerční mezera, tedy rozdíl mezi nesplacenou částkou vkladů a nesplacenou částkou úvěrů u dané dceřiné společnosti, ve zbývající mezinárodní síti klesla z 1,7 miliardy EUR v roce 2010 na 0,8 miliardy EUR, provozní náklady se v letech 2010 až 2012 snížily o 9 % (84).
(112)
Banka bude svoji mezinárodní síť nadále restrukturalizovat a zmenšovat. Zejména se zavázala, že do 30. června 2017 sníží velikost svého portfolia mezinárodních aktiv na 8,77 miliard EUR. Rovněž se zavázala, že toto portfolio dále zmenší na 3,5 miliardy EUR, pokud bude nutné, aby fond HFSF vložil více než jednu miliardu eur do nadcházejícího navýšení základního kapitálu.
(113)
Jednou z možností jak tento cíl splnit, které banka v plánu restrukturalizace zkoumá, je prodej jejích činností v […] (85).
(114)
Tyto odprodeje představují […] % zahraničních aktiv banky k 31. prosinci 2012. Zahraniční aktiva by tudíž k 31. prosinci 2018 dosáhla […] milionů EUR a mezinárodní síť by se soustředila na […] a […].
(115)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že je nutné snížit závislost zahraničních dceřiných společností na jejich řecké mateřské společnosti, pokud jde o jejich potřeby financování, a nadále chránit kapitálovou pozici banky.
(116)
Za tímto účelem hodlá banka provést program výrazného snížení nákladů v mezinárodní síti, […]. Například v […] bude uzavřeno […] poboček, přičemž počet zaměstnanců se od 31. prosince 2012 sníží o […], a to až do doby, kdy bude dceřiná pobočka v […] (86) prodána.
(117)
Banka sníží své celkové financování zahraničních dceřiných společností z 2 miliard EUR v roce 2012 na […] v roce 2018 (87), návratnost kapitálu dosáhne v roce […] […] % a v roce […] […] %.
2.4.3 Nebankovní činnosti: prodej pojišťovacích činností a činností v oblasti realit
(118)
Banka snížila svůj podíl v dceřiné realitní společnosti Eurobank Properties pod 35 %, a to navýšením základního kapitálu s příznivým dopadem na poměr kmenového kapitálu Tier 1 banky (88). Banka tuto dceřinou společnost v plném rozsahu odprodá do 31. prosince 2018.
(119)
Banka také plánuje, že do […] prodá své dceřiné pojišťovny.
2.4.4 Získávání kapitálu ze soukromých zdrojů a příspěvek stávajících akcionářů a podřízených věřitelů
(120)
Bance se podařilo získat kapitál na trhu, a tím snížit potřebnou státní podporu.
(121)
Akcionáři byli jarní rekapitalizací v roce 2013 silně oslabeni, jelikož fond HFSF obdržel 98,56 % akcií banky a původním akcionářům zůstal pouze podíl ve výši 1,44 %. Fond HFSF tak v červnu 2013 převzal nad bankou plnou kontrolu. Od roku 2008 nebyly vyplaceny žádné dividendy v hotovosti.
(122)
V únoru 2012 banka nabídla, že od soukromých investorů koupí zpět hybridní nástroje za cenu v rozmezí od 40 % do 50 % jejich nominální hodnoty. Tato cena zpětného odkupu byla určena na základě tržní hodnoty nástrojů a obsahovala prémii nepřevyšující deset procentních bodů, která byla přidána s cílem motivovat investory k účasti na zpětném odkupu. Byla přijata nabídka na téměř 50 % celkové nominální hodnoty nástrojů, a banka tak měla po zohlednění nákladů na transakci zisk 248 milionů EUR (89).
(123)
V květnu 2013 banka oznámila další řízení závazků. Banka nabídla držitelům dluhu příležitost přeměnit jejich cenné papíry nižší úrovně Tier 1 a Tier 2 s nesplacenou částkou 662 milionů EUR na kmenové akcie za jejich nominální hodnotu. Cena přeměny byla stanovena tak, aby se rovnala upisovací ceně, kterou zaplatil fond HFSF při jarní rekapitalizaci v roce 2013 (90). Míra přijetí byla 48 %. Jelikož držitelé dluhopisů nižší úrovně Tier 1 a nižší úrovně Tier 2 převedli své cenné papíry na nižší podřízené nástroje bez hotovostní platby, získaný kapitál dosáhl částky 317 milionů EUR.
(124)
V důsledku dvou zpětných odkupů klesl souhrn podřízeného a hybridního dluhu z 1 045 milionů EUR k 31. prosinci 2011 na 283 milionů EUR k 31. prosinci 2013 (91).
2.5 ZÁVAZKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ
(125)
Řecko se zavázalo, že banka a její přidružené společnosti provedou plán restrukturalizace, který byl předložen 16. dubna 2014, a poskytlo další závazky ohledně provádění plánu restrukturalizace („závazky“). Závazky, jejichž výčet je uveden v příloze, jsou shrnuty v tomto oddíle.
(126)
Zaprvé, Řecko se zavázalo, že banka provede restrukturalizaci svých komerčních činností v Řecku, a stanovilo maximální počet poboček a zaměstnanců, jakož i maximální částku celkových nákladů, jichž je třeba dosáhnout do 31. prosince 2017 (92).
(127)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka do 31. prosince 2017 sníží náklady na vklady přijaté v Řecku a dodrží maximální poměr čistých úvěrů k vkladům (93).
(128)
Pokud jde o zahraniční dceřiné společnosti banky, Řecko se zavázalo, že banka nebude poskytovat dodatečnou kapitálovou podporu, pokud nebudou splněny předem stanovené podmínky. Řecko se také zavázalo, že banka do 30. června 2018 výrazně omezí finanční páky u svých mezinárodních aktiv (94).
(129)
Řecko se zavázalo, že banka odprodá své pojišťovací činnosti, svoji realitní dceřinou společnost a řadu cenných papírů a že sníží velikost svého soukromého kapitálového portfolia. Kromě toho banka až na omezené výjimky nebude kupovat cenné papíry neinvestičního stupně (95).
(130)
Řecko poskytlo řadu závazků týkajících se řízení banky. Zavázalo se, že omezí odměny zaměstnanců a vedoucích pracovníků banky, že banku přiměje, aby dodržovala řecké právní předpisy o správě a řízení společností a zavedla účinnou a odpovídající organizační strukturu (96).
(131)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka posílí svoji úvěrovou politiku, aby v jakékoli fázi úvěrového procesu zabránila diskriminaci a zaručila, že rozhodnutí o poskytnutí a restrukturalizaci úvěrů směřují k maximalizaci ziskovosti banky. Řecko se zavázalo, že banka zlepší sledování úvěrového rizika, jakož i restrukturalizaci úvěrů (97).
(132)
Řada závazků se týká operací banky s vypůjčovateli ve spojení. Tyto závazky mají zaručit, že se banka při poskytování a restrukturalizaci půjček zaměstnancům, vedoucím pracovníkům a akcionářům, jakož i veřejným subjektům, politickým stranám a mediálním společnostem neodchýlí od obezřetných bankovních postupů (98).
(133)
Na závěr se Řecko zavázalo, že na banku uvalí další omezení, např. zákaz kuponů a dividend, zákaz akvizic a zákaz reklamy (99).
(134)
Tyto závazky budou do 31. prosince 2018 sledovány kontrolním správcem.
(135)
Jelikož fond HFSH zajišťuje stávající kapitálové navýšení banky, Řecko v rámci stávajícího kapitálového navýšení banky poskytlo samostatný závazek, že provede opatření stanovená v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění ze dne 30. března 2014, podle nějž se má zbývající částka nedostatku kapitálu úvěrové instituce předtím, než fond HFSF provede kapitálovou injekci, podle potřeby přidělit držitelům kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků této instituce.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍCH VYŠETŘOVACÍCH ŘÍZENÍ
3.1 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ V SOUVISLOSTI S PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACÍ
(136)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda byly splněny podmínky sdělení o bankovnictví z roku 2008 (100), pokud jde o vhodnost, nezbytnost a přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky (opatření B1).
(137)
Pokud jde o vhodnost opatření, vzhledem k tomu, že podpora byla poskytnuta poté, co byla provedena předběžná rekapitalizace a poskytnuta podpora v oblasti likvidity, a s ohledem na dlouhé období záchrany Komise pochybuje o tom, zda banka provedla všechny možné kroky, aby zabránila tomu, že v budoucnosti bude potřebovat podporu (101). Kromě toho Komisi nebylo jasné, kdo bude banku kontrolovat, až bude první překlenovací rekapitalizace nahrazena rekapitalizací trvalou (102), neboť banka by se mohla dostat buď pod kontrolu státu, nebo menšinových soukromých vlastníků. Komise podotkla, že by ráda zajistila, aby se kvalita řízení banky, a zejména její proces poskytování půjček v žádném případě nezhoršily.
(138)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, v 66. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise zpochybnila, zda byly provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka v budoucnosti bude potřebovat podporu. Jelikož navíc byla doba trvání překlenovací rekapitalizace nejistá, Komise nemohla s určitostí stanovit, zda je tato rekapitalizace dostačující a zda vyhovuje zásadám týkajícím se protiplnění a sdílení zátěže podle pravidel státní podpory. Navíc vzhledem k tomu, že v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, nebyly známy podmínky přeměny první překlenovací rekapitalizace na rekapitalizaci trvalou, Komise tyto podmínky nemohla posoudit.
(139)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda jsou ochranná opatření (zákaz reklamy, zákaz kuponů a dividend, zákaz kupní opce a zákaz zpětného odkupu popsané v 71. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou) ve vztahu k první překlenovací rekapitalizaci dostačující. Kromě toho Komise v 72. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou uvedla, že narušení hospodářské soutěže mohla být způsobena neexistencí pravidel, což fondu HFSF znemožnilo koordinovat všechny čtyři největší řecké banky (jmenovitě skupinu Eurobank, banky Alpha, NBG a Piraeus), a neexistencí odpovídajících ochranných opatření, aby se těmto bankám zabránilo ve sdílení obchodně citlivých informací. Komise proto navrhla, aby byl jmenován kontrolní správce, který bude v bance fyzicky přítomen.
3.2 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ SE SPOLEČNOSTÍ NEA PROTON BANK
(140)
Dne 26. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda zásah ve výši 1 122 milionů EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF (opatření NP1), kapitálový vklad ve výši 250 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF a kapitálové vklady dosahující souhrnné výše 300 milionů EUR (opatření NP2), které fond HFSF poskytl bance Nea Proton, splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci (103) a sdělení o restrukturalizaci (104) (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(141)
Pokud jde o vhodnost opatření, Komise prohlásila, že uvedená opatření jsou vhodná jako podpora na záchranu.
(142)
Pokud jde o nezbytnost opatření, Komise poznamenala, že zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF byl nutný jak z hlediska částky, tak formy, zatímco kapitálové vklady provedené fondem HFSF byly nezbytné pouze z hlediska formy. Pokud však jde o výši kapitálových vkladů provedených fondem HFSF, Komise v 59. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda bude banka Nea Proton schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda je samostatná restrukturalizace nejlevnější dostupnou možností. Kromě toho Komise v 60. a 61. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že neschopnost banky Nea Proton poskytnout dostatečné protiplnění za rekapitalizaci ze strany fondu HFSF vzbuzuje pochybnosti o tom, zda jde o v zásadě zdravou banku, a tudíž vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(143)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise měla za to, že jsou přiměřená jako podpora na záchranu.
(144)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, Komise v 65. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda tato banka může samostatně dosáhnout životaschopnosti.
(145)
Komise pochybovala o tom, že je navržená restrukturalizace dostačující ve srovnání s hloubkou restrukturalizace, která je požadována kvůli nedostatečnému protiplnění.
3.3 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(146)
Dne 6. května 2013 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda financování ve výši 4,1 miliardy EUR na pokrytí mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky TT na banku New TT (opatření NTT1), kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF bance New TT (opatření NTT2), kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR pro banku TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření TT) a zásah ve výši 0,68 miliardy EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF ve prospěch aktiv banky T, která byla převedena na banku TT (opatření T), splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(147)
Komise měla za to, že obě opatření, tedy NTT2 a NTT1, jsou v podobě podpory na záchranu vhodná a nezbytná. Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2 z hlediska částky, Komise vyjádřila pochybnosti o dlouhodobé samostatné životaschopnosti banky New TT a měla za to, že samostatná restrukturalizace nemusí nutně být jedinou a nejlevnější dostupnou možností (105). Pokud jde o protiplnění u obou opatření, Komise uvedla, že pokrytí mezery ve financování představuje konečné náklady bez vyrovnání budoucích příjmů, což vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace (106).
(148)
Pokud jde o přiměřenost obou opatření, Komise se domnívala, že opatření NTT2 a NTT1 jsou vhodná jako podpora na záchranu v krátkodobém výhledu, ale v 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT vyžadovala, aby byla urychleně provedena opatření, která by omezila nepříznivé vedlejší účinky.
(149)
Pokud jde o slučitelnost opatření T, Komise již toto opatření dne 16. května 2012 v rozhodnutí o řešení krizové situace banky T („rozhodnutí o bance T“) (107) dočasně schválila jako podporu na záchranu, nemohla však s konečnou platností schválit podporu ve prospěch činností banky T, které byly převedeny na banku TT. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT (108) prodloužila schválení opatření jako podpory na záchranu do doby, než přijme konečné rozhodnutí o aktualizované verzi plánu restrukturalizace banky TT.
(150)
Pokud jde o slučitelnost uvedených opatření se sdělením o restrukturalizaci, Komise pochybovala o tom, zda je banka New TT schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost. Tento skeptický postoj pramenil z omezeného počtu navržených opatření, která hodlala banka New TT přijmout, aby v budoucnosti vytvořila zisky, z nejistoty ohledně programu pro dobrovolný odchod do důchodu, pokud jde o jeho načasování a míru přijetí mezi zaměstnanci, z neexistence dalších opatření ke snížení nákladů na zaměstnance, neexistence opatření pro racionalizaci sítě poboček po získání banky T a průvodní neschopnosti využít potenciální součinnosti (109).
(151)
V 90. a 91. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila obavy, zda bude možné provést ambiciózní snížení úrokových rozpětí u stávajících vkladů a navýšení úvěrových marží u nových úvěrů, aniž by banka New TT ztratila značný počet klientů a aniž by musela poskytovat rizikové úvěry. Kromě toho Komise pochybovala o tom, že banka New TT zdvojnásobí své portfolio podnikových úvěrů podle plánu a zda vzhledem k nedostatku odborných zkušeností bude schopna dosáhnout plánovaného tempa růstu čistého příjmu z úroků.
(152)
Proto Komise v 95. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou TT vyjádřila názor, že opětovné začlenění banky TT do větší životaschopné finanční společnosti zvýší naději banky New TT na životaschopnost, neboť jí umožní racionalizovat náklady, znovu stanovit ceny vkladů a nových úvěrů a nabízet širší škálu produktů.
(153)
Jelikož banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT, včetně činností banky T, Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, které se týkalo otázky, zda opatření T a TT nabízejí dlouhodobé řešení z hlediska životaschopnosti banky New TT, a vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky.
(154)
Pokud jde o sdílení zátěže, Komise měla za to, že samostatná restrukturalizace zvyšuje náklady na restrukturalizaci, a tudíž pochybovala o tom, že je státní podpora omezena na minimum. Kromě toho Komise poznamenala, že navzdory skutečnosti, že bylo dosaženo dostačujícího sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, což pravděpodobně představovalo dosažitelné maximum, neexistence protiplnění vyvolala potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže. Komise rovněž zaznamenala, že nižší protiplnění je odůvodněno skutečností, že velká část vzniklých ztát pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu (110).
(155)
Pokud jde o narušování hospodářské soutěže, Komise poznamenala, že obrovská částka podpory, kterou obdržela banka TT a převedené činnosti banky T, a nedostatečné protiplnění jsou podnětem k hloubkové restrukturalizaci a k omezení tržní přítomnosti banky New TT. Kromě toho, zatímco ztráty pocházely především z držení dluhopisů ŘSDL, Komise konstatovala, že banka TT držela v poměru ke své velikosti mnohem více řeckých státních dluhopisů než ostatní řecké banky, a měla za to, že je to projevem nepřiměřeného riskování (111). Na závěr Komise poznamenala, že ačkoli banka New TT zůstává na trhu téměř stejnou měrou jako předtím banka TT, narušování hospodářské soutěže je vzhledem k poměrně malé velikosti a neexistenci zahraničních činností banky New TT omezené. Komise však vyjádřila pochybnosti o tom, zda byla přijata dostatečná opatření k omezení neoprávněného narušování hospodářské soutěže, a zastávala názor, že možná bude nutné zavést zákaz cenového vedení a další opatření týkající se změn v jednání (112).
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
PŘIPOMÍNKY JEDNÉ ŘECKÉ BANKY
(156)
Dne 3. ledna 2013 Komise od jedné řecké banky obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank. Tato řecká banka vyjádřila názor, že rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF v zásadě představuje vítaný krok směrem ke zdravějšímu a životaschopnějšímu bankovnímu systému a vůči rekapitalizaci Eurobanky nevznesla žádné námitky.
(157)
Ačkoli tato banka vyjádřila svoji naprostou podporu myšlence rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF, vysvětlila, že očekává,, že rekapitalizace provedená fondem HFSF bude za obdobných podmínek otevřena všem bankám, které působí v Řecku, aby se minimalizovalo narušování hospodářské soutěže a zabránilo diskriminaci,
5. PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍM VYŠETŘOVACÍM ŘÍZENÍM
5.1 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(158)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.1.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(159)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka poznamenala, že objem kapitálu ve výši 18 miliard EUR, kterým fond HFSF v květnu 2012 rekapitalizoval čtyři největší řecké banky, byl nižší než konečná částka nutná k tomu, aby tyto banky do června 2012 postupně dosáhly poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 10 % a poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 7 %, který byl stanoven v rámci tříletého nepříznivého zátěžového scénáře, a aby si tyto poměry udržely. Rovněž podotkla, že první překlenovací rekapitalizace je dočasná, neboť proces rekapitalizace bude dokončen navýšením základního kapitálu zmíněných čtyř bank.
(160)
Řecká banka také konstatovala, že rekapitalizace největších řeckých bank je součástí dlouhodobější restrukturalizace řeckého bankovnictví. Podotkla, že pokud banka zůstává v soukromých rukou, její vedení pravděpodobně zůstane beze změn, zatímco pokud se vlastníkem banky stane stát (tedy fond HFSF), může fond HFSF jmenovat nové vedení, které bude v každém případě posouzeno Řeckou bankou. Řecká banka poznamenala, že průběžně posuzuje rámec pro správu a řízení společnosti, přiměřenost řízení a rizikový profil banky, aby zaručila, že nedochází k nadměrnému riskování. Rovněž podotkla, že fond HFSF již jmenoval zástupce do správní rady rekapitalizovaných bank.
(161)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka konstatovala, že rekapitalizace banky byla omezená, aby se zaručilo splnění tehdejších použitelných minimálních kapitálových požadavků (8 %). Rovněž uvedla, že dlouhé období před rekapitalizacemi bylo způsobeno prudkým zhoršením podmínek pro činnost bank v Řecku a dopadem programu PSI, složitostí celého projektu a potřebou maximalizovat zapojení soukromých investorů do navyšování základního kapitálu.
(162)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka podotkla, že úplné provedení plánu restrukturalizace, který má být předložen Komisi, je zajištěno skutečností, že hlasovací práva fondu HFSF budou pozastavena mimo jiné v případě, že dojde k výraznému porušení plánu restrukturalizace. Řecká banka také konstatovala, že obtíže banky nebyly způsobeny ani tím, že vedení banky podcenilo rizika, ani agresivním obchodním jednáním.
5.1.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(163)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, fond HFSF k otázce potenciálního státního zásahu v případě, že stát prostřednictvím fondu HFSF poskytne vysoké částky státní podpory a fond HFSF má plná hlasovací práva, poznamenal, že banky, které financuje, nejsou považovány za veřejné subjekty nebo za subjekty pod státní kontrolou a že státem nebudou kontrolovány ani poté, co je fond HFSF trvale rekapitalizuje. Fond HFSF poznamenal, že jde o zcela nezávislý subjekt soukromého práva, který se rozhoduje samostatně. Nepodléhá státní kontrole podle čl. 16C odst. 2 zákona o fondu HFSF, podle nějž úvěrové instituce, jimž fond HFSF poskytl kapitálovou podporu, nejsou součástí širšího veřejného sektoru. Rovněž poukázal na správní strukturu fondu HFSF.
(164)
Pokud jde o zásah fondu HFSF do vedení banky, fond HFSF poznamenal, že bude respektovat samostatnost banky a nebude zasahovat do jejího denního řízení, protože jeho úloha je omezena hranicemi stanovenými zákonem o fondu HFSF. Prohlásil, že nedojde ke státnímu zásahu ani koordinaci a že rozhodnutí banky o úvěrovém procesu (mimo jiné o zajištění, stanovení cen a platební schopnosti vypůjčovatelů) budou přijímána na základě obchodních kritérií.
(165)
Fond HFSF poukázal na to, že zákon o fondu HFSF a dohoda o předběžném upsání stanoví vhodná ochranná opatření, aby se stávajícím soukromým akcionářům zabránilo v nadměrném riskování. Poukázal na různé prvky, např. na to, že i) fond HFSF jmenuje zástupce jako nezávislé nevýkonné členy správní rady banky a že tito zástupci jsou přítomni ve výborech, ii) fond HFSF provádí v bance hloubkovou kontrolu a iii) že po konečné rekapitalizaci budou hlasovací práva fondu HFSF omezena pouze do doby, než banka splní podmínky plánu restrukturalizace.
(166)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, a zejména o úroveň protiplnění za podporu, fond HFSF konstatoval, že protiplnění bylo dohodnuto se zástupci Komise, banky ECB a MMF. Tato dohodnutá úroveň zohledňovala skutečnost, že první překlenovací rekapitalizace bude do 30. září 2012 přeměněna na rekapitalizaci trvalou, přičemž tato lhůta byla stanovena v březnu 2012 v Memorandu o hospodářské a finanční politice mezi Komisí, ECB a MMF a Řeckem.
(167)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, HFSF podotkl, že opatření, která přijal, například opatření popsaná v 165. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, představují vzhledem k velkým částkám obdržené podpory a dlouhému období záchrany dostatečná ochranná opatření. Kromě toho fond HFSF prohlásil, že jsou zavedena odpovídající opatření, aby se zaručilo, že si banky, v nichž má fond HFSF podíl, navzájem nevyměňují obchodně citlivé informace. Tato opatření zahrnují jmenování různých zástupců fondu HFSF do těchto bank, mandáty přidělené těmto zástupcům, které konkrétně brání toku informací od jednoho zástupce k druhému, a jasné interní pokyny, aby tito úředníci nepředávali bankám obchodně citlivé informace. Kromě toho fond HFSF uvedl, že nevykonává svá práva ve vztahu k bankám způsobem, který by mohl zabránit účinné hospodářské soutěži nebo tuto soutěž omezovat, narušovat či výrazně oslabovat. Na závěr fond HFSF poukázal na to, že členové jeho správní rady a jeho zaměstnanci podléhají přísným pravidlům důvěrnosti a povinnostem při správě cizího majetku a jsou, pokud jde o jeho záležitosti, vázáni ustanoveními o profesním tajemství.
5.2 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEA PROTON
(168)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.2.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(169)
Řecká banka konstatovala, že banka Nea Proton by jako dočasná úvěrová instituce vlastněná fondem HFSF nemohla sama předložit dlouhodobější podnikatelský plán. Kromě toho Řecká banka podotkla, že bedlivě sleduje provádění obchodního plánu, který pro banku Nea Proton připravil fond HFSF a který byl předložen Komisi, aby se zaručilo, že bude možné banku Nea Proton prodat ve lhůtě stanovené zákonem.
(170)
Pokud jde o tempo růstu ziskovosti, Řecká banka podotkla, že k největší části růstu podle očekávání dojde v roce 2013 (kdy měl čistý příjem z úroků podle očekávání vzrůst na 55,3 milionů EUR ve srovnání s 22,7 miliony EUR v roce 2012), a to především v důsledku snížení celkových úrokových nákladů, a tento růst bude výsledkem dvou faktorů: přesunu termínovaných vkladů, které dříve byly velmi výnosné za lepších podmínek, a snížení celkové nesplacené částky vkladů v první polovině roku 2012 o 30 %. Kromě toho Řecká banka zdůraznila, že od roku 2013 již údaje o čistém příjmu z úroků nebudou tolik kolísat a nebudou důvodem k pochybnostem o tom, že je banka Nea Proton schopna splnit cíl.
5.2.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(171)
Pokud jde o nezbytnost opatření ve prospěch banky Nea Proton, fond HFSF konstatoval, že příslušným orgánem, který rozhoduje o opatřeních týkajících se řešení problémů bank, je Řecká banka a že fond HFSF provedl vklad minimálního kapitálu, který byl nutný pro regulační účely.
(172)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, fond HFSF poukázal na řešení krizové situace, v jehož rámci musel HFSF prodat banku Nea Proton do dvou let, a souhlasil s Komisí, že banka Nea Proton by mohla být součástí většího a životaschopného subjektu. Ačkoli plán restrukturalizace banky Nea Proton byl založen na „samostatném“ modelu, fond HFSF vysvětlil, že cílem bylo usnadnit prodej této banky zvýšením její atraktivity pro investory a zlepšením jejích finančních výsledků. Fond HFSF vyjádřil názor, že kapitálové vklady nejen umožnily bance Nea Proton dodržet minimální poměr kapitálové přiměřenosti, ale také zlepšily její finanční pozici a atraktivitu pro budoucí fúzi s jinými menšími bankami. Fond HFSF rovněž poznamenal, že dodatečná kapitálové injekce byla nutná k pokrytí ztrát ze znehodnocení v souvislosti s programem PSI a rostoucími poplatky za poskytování úvěrů.
(173)
Fond HFSF konstatoval, že banka Nea Proton zlepšila své náklady financování a loajalitu vkladů. Závislost banky Nea Proton na Eurosystému se v roce 2012 zmenšila a banka zlepšila svoji likvidní pozici. Dodatečná kapitálová injekce jí pomohla snížit úrokové sazby u vkladů a zlepšit rozpětí úrokové sazby. Banka Nea Proton již znovu stanovila cenu některých úvěrových portfolií, přičemž použila stanovení cen na základě rizik s úrokovými sazbami, které výrazně převyšovaly náklady financování. Kromě toho by k plánovanému tempu růstu čistých příjmů z úroků došlo souběžně s konzervativním rozšířením v tržním segmentu zaměřeném na společnosti a zvýšením kvality portfolia.
(174)
Fond HFSF konstatoval, že v roce 2012 banka Nea Proton výrazně snížila své provozní náklady, že její jediné dvě dceřiné společnosti ukončily svoji činnost, že byla výrazně omezena její účast v pojišťovnách a že bude ukončeno její obchodování na vlastní účet.
(175)
Na závěr fond HFSF podotkl, že bude omezeno narušování hospodářské soutěže, a to vzhledem k malému podílu banky Nea Proton na celkových bankovních aktivech v Řecku a ke skutečnosti, že banka neuvažuje o agresivním přijímání vkladů.
5.3 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(176)
Dne 19. července 2013 předložilo ministerstvo financí připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
(177)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT1, ministerstvo financí doplnilo, že přesná hodnota aktiv a závazků, které byly převedeny na banku New TT, byla v souladu s čl. 63E odst. 6 zákona č. 3601/2007 definována na základě zprávy externích auditorů.
(178)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2, ministerstvo financí konstatovalo, že Druhý program hospodářské korekce pro Řecko (druhá revize-květen 2012) vyžadoval, aby banka New TT byla do 15. července 2013 prodána třetí straně.
(179)
Pokud jde o protiplnění za opatření NTT1 a NTT2, ministerstvo financí uvedlo, že fond HFSF, který do 31. prosince 2013 vyplňuje mezeru ve financování místo fondu HDIGF, získává v případě likvidace aktiv, která zůstala ve vlastnictví banky TT, přednostní nárok před jinými nezajištěnými věřiteli a že před nárok fondu HFSF lze zařadit pouze nároky zaměstnanců na obdržení 50 % jejich vyrovnání. Proto konstatovalo, že výsledek likvidace zmíněných aktiv využije především fond HFSF, čímž se sníží náklady státu.
(180)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky New TT, ministerstvo financí uvedlo, že tato banka musela být jako dočasná uvěrová instituce v souladu s článkem 63E zákona č. 3601/2007 prodána do dvou let od založení. Prodej banky New TT bude v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice z května 2013 dokončen do 15. července 2013, čímž se zaručí dlouhodobá životaschopnost jejích činností.
6. POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
6.1 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEA PROTON
6.1.1 Existence a částka podpory
(181)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Podle uvedeného ustanovení je státní podporou každá podpora poskytovaná v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, která narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
6.1.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření Pr1, Pr2 a Pr3)
(182)
Kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, který řecký stát v květnu 2009 poskytl bance Proton (opatření Pr1), řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR získané bankou Proton v dubnu 2009 (opatření Pr2) a státní záruka, která byla bance Proton poskytnuta v červenci 2010 za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3), byly poskytnuty v rámci režimu podpor pro řecké banky (113). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu.
(183)
Podle závěru vyvozeného v 38. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton převezme banka Nea Proton ekonomické činnosti banky Proton. Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla pro banku Nea Proton přínosná, neboť přispěla ke stabilizaci a pokračování ekonomických činností, které na ni byly převedeny a které by jinak ustaly. Proto má Komise za to, že opatření byla přínosná pro ekonomické činnosti převedené na banku Nea Proton.
6.1.1.2 Existence podpory při pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton (opatření NP1)
(184)
V 31. až 37. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že opatření NP1, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 38. bodě odůvodnění téhož rozhodnutí Komise měla za to, že banka Nea Proton je ekonomickým příjemcem uvedeného opatření, neboť přejímá ekonomickou činnost banky Proton, která díky obdržené podpoře nadále existuje.
6.1.1.3 Existence podpory při vkladu počátečního základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF a vkladu dodatečného základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF v roce 2012 (opatření NP2)
(185)
V 41. až 43. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že kapitálový vklad fondu HFSF ve výši 250 milionů EUR a dodatečný kapitálový vklad plánovaný v době přijetí rozhodnutí, které dosáhly celkové částky 300 milionů EUR, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, z možného dodatečného kapitálu ve výši 300 milionů EUR fond HFSF nakonec v roce 2012 přispěl dodatečnou částkou 265 milionů EUR, a celková podpora na rekapitalizaci tak v letech 2011 a 2012 dosáhla částky 515 milionů EUR (opatření NP2).
6.1.1.4 Existence podpory při kapitálovém vkladu, který poskytl fond HFSF bance Nea Proton před jejím prodejem bance (NP3)
(186)
Komise má za to, že kapitálový vklad, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton před jejím prodejem bance a která dosáhla částky 395 milionů EUR, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(187)
Kapitálový vklad poskytl fond HFSF, tedy subjekt zřízený a financovaný Řeckem za účelem podpory bank, a vklad tudíž byl proveden za využití státních zdrojů. Kromě toho je opatření svoji povahou selektivní, jelikož kapitálový vklad je přínosný pouze pro banku Nea Proton.
(188)
Kromě toho zásah poskytuje bance Nea Proton jednoznačnou výhodu, neboť jí umožňuje, aby pokračovala ve svých bankovních činnostech. Bez kapitálové injekce by banka Nea Proton byla vyhlásila úpadek, neboť měla hluboce záporný kapitál. Za těchto okolností by bývalo nebylo možné banku Nea Proton prodat a začlenit ji do většího subjektu. Kromě toho tato rekapitalizace nesplňuje zásadu tržního investora. Naopak, rekapitalizace ve výši 395 milionů EUR umožnila prodat banku Nea Proton za cenu jednoho eura. Soukromý investor by se rozhodl rekapitalizaci neprovést a nechal by banku Nea Proton vyhlásit úpadek, čímž by ušetřil 395 milionů EUR.
(189)
Banka Nea Proton soutěží s jinými bankami včetně dceřiných společností zahraničních bank, které působí v Řecku nebo by mohly mít zájem o vstup na řecký trh. Proto kapitálová injekce ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušit hospodářskou soutěž.
(190)
Komise tudíž dospěla k závěru, že kapitálový vklad do banky Nea Proton ve výši 395 milionů EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Příjemce opatření NP3
(191)
Jak již bylo vysvětleno v 188. bodě odůvodnění, Komise považuje banku Nea Proton za příjemce kapitálového vkladu ve výši 395 milionů EUR, neboť jí podpora umožnila pokračovat v ekonomických činnostech v rámci banky.
(192)
Pokud jde o to, zda prodej banky Nea Proton představuje státní podporu ve prospěch banky, je třeba, aby Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008 posoudila, zda jsou splněny určité požadavky. Musí posoudit: i) zda byl postup prodeje otevřený a nediskriminační; ii) zda se prodej uskutečnil za tržních podmínek; a iii) zda finanční instituce nebo vláda stanovily co nejvyšší prodejní cenu majetku a závazků.
(193)
Banka získala akcie v bance Nea Proton, jelikož v rámci nediskriminačního nabídkového řízení, které bylo otevřené jiným bankám a finančním institucím, předložila jedinou platnou nabídku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu bank, finančních institucí a sponzorů a pouze čtyři z nich dali najevo, že mají zájem získat banku Nea Proton, a pouze dva z těchto subjektů, banka a hedgeový fond (114), předložily konečné nabídky. Nabídka banky byla jedinou, která vyhovovala průvodnímu dopisu HFSF.
(194)
Vzhledem k tomu, že se finanční poradce obrátil na velký počet bank a předem stanovil požadavky a časový rámec, které musely nabídky splňovat, aby byly platné, má Komise za to, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Komise tudíž dospěla k závěru, že na základě nabídkového řízení může vyloučit přítomnost podpory ve prospěch kupujícího.
(195)
Banka zaplatila jedno euro a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje. Tato záporná cena (tedy s ohledem na rekapitalizaci banky Nea Proton těsně před prodejem) nebrání tomu, aby prodejní cena odrážela tržní hodnotu podniku (115), neboť čistý vlastní kapitál banky Nea Proton byl jednoznačně záporný a podle očekávání měla banka nadále zaznamenávat ztráty. Komise nemá důvod domnívat se, že učiněná nabídka a zaplacená cena neodrážely tržní cenu podniku. V důsledku toho Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008, bodem 20 sdělení o restrukturalizaci a s vlastní rozhodovací praxí (116) dospěla k závěru, že daná prodejní cena byla tržní a že lze podporu ve prospěch banky vyloučit.
6.1.1.5 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(196)
Na základě 182. až 190. bodu odůvodnění má Komise za to, že opatření Pr1, Pr2 a Pr3, NP1, NP2 a NP3 splňují podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy a představují státní podporu. Pokud jde o opatření Pr1, Pr2 a Pr3, Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že opatření přispěla k pokračování činností banky Proton, které byly později převedeny na banku Nea Proton, lze mít za to, že jsou rovněž přínosná pro banku Nea Proton, která tyto činnosti převzala. Jak je již uvedeno v 184. bodě odůvodnění, příjemcem opatření NP1 je banka Nea Proton, která převzala činnosti od banky Proton. Kromě toho je banka Nea Proton také příjemcem opatření NP2 a NP3.
(197)
Komise proto dospěla k závěru, že činnosti banky Nea Proton obdržely státní podporu ve formě kapitálové podpory ve výši 2 111,6 milionů EUR (opatření Pr1, NP1, NP2 a NP3), která doplnila státní záruky ve výši 149,4 milionů EUR (opatření Pr3) a řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2), jak je shrnuto v tabulce 9.
Tabulka 9
Přehled celkové podpory obdržené bankami Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Rekapitalizace
80
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Financování mezery ve financování z PB na NPB
1 121,6
NP2
Rekapitalizace
515
NP3
Rekapitalizace
395
Celková poskytnutá kapitálová podpora
2 111,6
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Činnosti banky Proton
Pr2
Úvěr ve formě dluhopisů
78
Pr3
Záruka
149,4
Celková poskytnutá podpora v oblasti likvidity
227,4
6.1.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(198)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(199)
Komise uznala, že světová finanční krize může být příčinou vážné poruchy v hospodářství členského státu a že opatření, která podporují banky, mohou takovou poruchu napravit. To potvrdilo také sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci. Komise se i nadále domnívá, že požadavky na schválení státní podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy jsou splněny vzhledem k tomu, že opět vzniklo napětí na finančních trzích. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení o prodloužení z roku 2011 (117) a sdělení o bankovnictví z roku 2013 (118).
(200)
Pokud je o řecké hospodářství, Komise v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky, jakož i ve schváleních opatření státní podpory, kterou Řecko poskytlo jednotlivým bankám (119), uznala, že v řeckém hospodářství existuje hrozba vážné poruchy a že státní podpora bank je k odstranění této poruchy vhodná. Proto by právním základem pro posouzení opatření podpory měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(201)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti:
a) vhodnost: podpora musí být dobře cílená, aby mohla účinně dosáhnout cíle nápravy vážné poruchy v hospodářství; toho by nebylo dosaženo, pokud by opatření nebylo pro nápravu této poruchy vhodné;
b) nezbytnost: výše a podoba opatření podpory musí být nezbytné k dosažení cíle; proto se musí jednat o minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle, a opatření musí mít podobu, která je pro nápravu poruchy nejvhodnější;
c) přiměřenost:: kladné účinky opatření a narušení hospodářské soutěže je třeba náležitě vzájemně vyvážit a zajistit, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů opatření.
(202)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(203)
Sdělení o rekapitalizaci (120) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u kapitálových injekcí ze strany státu.
(204)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (121) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace banky podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 7.
6.1.3 Posouzení slučitelnosti opatření podpory podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o rekapitalizaci
6.1.3.1 Slučitelnost opatření Pr1, Pr2 a Pr3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(205)
Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla poskytnuta v rámci režimu podpor pro řecké banky. Opatření, která zmíněný režim obsahuje, již byla posouzena a bylo shledáno, že jsou slučitelná s vnitřním trhem, a to v rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2008.
6.1.3.2 Slučitelnost opatření NP1 a NP2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(206)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton schválila opatření NP1 a NP2 jako podporu na záchranu. Jak je však uvedeno v 142. bodě odůvodnění, Komise vyjádřila obavy, zda je částka opatření NP2 nezbytná a zda bude banka Nea Proton sama schopna obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a proto zpochybnila, zda je možnost samostatné obnovy nejlevnější dostupnou možností. Tyto obavy byly rozptýleny prodejem banky Nea Proton bance dne 15. července 2013. Jelikož banka Nea Proton byla bance prodána otevřeným, transparentním a nediskriminačním způsobem, je částka, kterou banka zaplatila, považována za tržní cenu. V důsledku toho byla částka vlastního kapitálu, kterou stát do banky před prodejem vložil, nezbytná, aby byl prodej úspěšný. S ohledem na plán restrukturalizace, který banka předložila Komisi, se začleněním banky Nea Proton do činností banky vyřeší otázky dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton.
6.1.3.3 Slučitelnost opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.1.3.3.1 Vhodnost
(207)
Pokud jde o vhodnost opatření NP3, tedy kapitálové injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Nea Proton předtím, než byla prodána bance, Komise se domnívá, že opatření je vhodné, protože pomohlo bance Nea Proton k tomu, aby pokračovala ve svých činnostech. Tyto činnosti by bez podpory fondu HFSF ustaly, protože banka Nea Proton měla v době prodeje bance záporný vlastní kapitál a nadále zaznamenávala ztráty. Žádná banka by banku Nea Proton nebyla koupila bez předchozí rekapitalizace. Opatření proto zaručuje, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Na tomto základě Komise konstatuje, že opatření je vhodné jako podpora na záchranu.
6.1.3.3.2 Nezbytnost
(208)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že kapitálový vklad musí představovat minimum nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(209)
Jak Řecká banka uvedla v dopise ze dne 19. července 2013, pokud by banka Nea Proton bývala vyhlásila úpadek, mohla tím vzniknout nákaza, která by bývala podnítila novou systémovou krizi a oslabila důvěru, která byla v poslední době v bankovním systému obnovena po dokončení procesu rekapitalizace. Komise se domnívá, že tyto prvky finanční stability podporují nezbytnost opatření NP3.
(210)
Pokud jde o rozsah zásahu, částka 395 milionů EUR byla určena prostřednictvím otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Banka dokončila hloubkovou kontrolu banky Nea Proton. Nabídka banky, která vyžadovala, aby banka Nea Proton byla dříve, než ji banka koupí, rekapitalizována, byla vypočtena tak, aby splňovala minimální kapitálový poměr ve výši 9 % a aby umožňovala vytvořit zásoby ve výši dodatečných 119 milionů EUR vzhledem k očekávaným dalším ztrátám z úvěrů a očekávaným ztrátám před zdaněním do roku 2016. Komise dospěla k závěru, že podpora ve výši 395 milionů EUR byla nezbytná.
(211)
Pokud jde o protiplnění za podporu, vzhledem k tomu, že prodejní cena je stanovena na jedno euro, fond HFSH nezíská zpět žádné finanční prostředky. Jeho příspěvek se podobá grantu. Jak je uvedeno v bodě 44 sdělení o rekapitalizaci, rekapitalizaci bez dostatečného protiplnění lze přijmout pouze v případě, že banky, jež se dostaly do problémů, nemohou žádné protiplnění zaplatit. Komise má za to, že to je případ banky Nea Proton. Neexistence protiplnění v souladu se sdělením o rekapitalizaci vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(212)
Závěr tedy je, že opatření jako podpora na záchranu je jak svojí částkou, tak podobou nezbytné k omezení narušování řeckého bankovního systému a hospodářství jako celku.
6.1.3.3.3 Přiměřenost
(213)
Komise podotýká, že po fúzi formou převzetí banky Nea Proton bankou byly na banku převedeny ekonomické činnosti banky Nea Proton. Skutečnost, že podpora tyto ekonomické činnosti zachránila, by teoreticky mohla narušovat hospodářskou soutěž. Komise však poukazuje na malou velikost banky Nea Proton a na proces prodeje, v němž měli soutěžící možnost předložit nabídku na koupi banky Nea Proton. Ekonomické činnosti banky Nea Proton budou navíc ihned po převodu v plném rozsahu začleněny do banky a přestanou existovat jako samostatná ekonomická činnost nebo konkurent. Komise proto dospěla k závěru, že podpora nijak neoprávněně nenarušuje hospodářskou soutěž.
6.1.3.3.4 Závěr ohledně souladu opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o restrukturalizaci
(214)
Komise tudíž dospěla k závěru, že opatření NP3 je vhodné, nezbytné a vzhledem k hloubkové restrukturalizaci, která je pro banku, jež nyní obsahuje ekonomické činnosti banky Nea Proton, naplánována, přiměřené z hlediska zamýšleného cíle.
6.1.4 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o restrukturalizaci
(215)
V 60., 61., 78. a 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které se týká opatření NP1 a NP2, Komise poznamenala, že banka Nea Proton pravděpodobně nebude schopna poskytnout protiplnění za obdrženou státní podporu, a zdůraznila, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace. V 211. bodě odůvodnění Komise v souvislosti s protiplněním za opatření NP3 poznamenala, že vzhledem k tomu, že prodejní cena banky Nea Proton je stanovena na jedno euro, fond HFSF nezíská zpět nic z 395 milionů EUR, které do banky vložil těsně před jejím prodejem (opatření NP3). Kromě toho Řecko zpětně nezíská nic z preferenčních akcií, které bance Nea Proton vydalo v květnu 2009, jelikož akciové pohledávky, které s nimi souvisely, byly ponechány v bance Proton, která vyhlásila úpadek. Komise proto dospěla k závěru, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.1 Dlouhodobá životaschopnost činností banky Nea Proton prostřednictvím prodeje
(216)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se banka v obtížích není schopna hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě. Členské státy proto mohou stimulovat odchod neživotaschopných aktérů z trhu a zároveň umožnit, aby se proces odchodu uskutečnil v přiměřeném časovém rámci, který zachovává finanční stabilitu.
(217)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka Nea Proton schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a poukázala na synergické účinky, kterých by mohlo být dosaženo integrací této banky do většího finančního subjektu.
(218)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho bylo v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice nutné dosáhnout hlubší konsolidace bankovního sektoru a fond HFSF musel banku Nea Proton prodat do 15. července 2013.
(219)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Proto je díky tomu, že činnosti banky Nea Proton byly převedeny na banku, možné zachovat jejich dlouhodobou životaschopnost. Kromě toho skutečnost, že banka Nea Proton je v plném rozsahu začleněna do banky a přestává existovat jako samostatný konkurent, představuje hloubkovou restrukturalizaci, která je nutná v důsledku nedostatečného protiplnění za státní podporu.
6.1.4.2 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(220)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly náklady na restrukturalizaci omezeny na minimum. Tyto pochybnosti vycházely ze zjištění, že banka Nea Proton se nedokáže sama vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, aniž by jí přitom vznikly vysoké náklady. Začleněním banky Nea Proton do banky, tedy do většího subjektu s infrastrukturou IT a strukturou pro řízení rizik, jsou tyto obavy rozptýleny. Prodej bance přispívá k omezení nákladů na restrukturalizaci na minimum.
(221)
Pokud jde o příspěvek akcionářů a držitelů podřízeného dluhu k nákladům na restrukturalizaci, Komise již v 77. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky Nea Proton, ale zůstali v bance Proton, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže mezi akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
6.1.4.3 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(222)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(223)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise bere na vědomí částku celkové podpory obdržené ve formě kapitálu ve výši 2 111,6 milionů EUR (Pr1, NP1, NP2, NP3), která doplnila státní podporu v oblasti likvidity ve výši 149,4 milionů EUR (Pr3) a řecké státní cenné papíry ve výši 78 milionů EUR (Pr2). Opatření Pr1 odpovídalo v té době 4,6 % rizikově vážených aktiv banky Proton. Opatření NP1, tedy financování mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky Proton na banku Nea Proton, odpovídalo přibližně 36 % rizikově vážených aktiv banky Proton na konci roku 2010 nebo 84 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklad počátečního základního kapitálu, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton a která byla součástí opatření NP2, odpovídala přibližně 18,8 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklady dodatečného základního kapitálu, které byly součástí opatření NP2, odpovídaly přibližně 34,2 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. prosinci 2012 (122)). Jak je uvedeno v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, opatření NP1 a NP2 představovala více než 50 % rizikově vážených aktiv banky Proton nebo více než 130 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton. Základní kapitálová injekce před prodejem bance, tedy opatření NP3, odpovídala přibližně 48,7 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. květnu 2013). Tyto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vybízejí k výraznému omezení přítomnosti příjemce podpory na trhu.
(224)
Pokud jde o trh, na němž banka Nea Proton provozovala svoji činnosti, Komise v 82. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že banka Proton je velmi malá (přibližně 1 % podílu na trhu z celkových aktiv řeckých bank), a proto jsou aktiva a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance Nea Proton byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(225)
Kromě toho byly činnosti banky Nea Proton nabídnuty konkurentům v otevřené aukci. Po prodeji přestala banka Nea Proton existovat jako samostatný konkurent, neboť byla v plném rozsahu začleněna do banky.
(226)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k malé velikosti banky Nea Proton, otevřenému procesu prodeje a ke skutečnosti, že banka Nea Proton nebude nadále existovat jako samostatný konkurent, nedochází navzdory velmi vysoké částce podpory a neexistenci protiplnění k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.4 Závěr ohledně slučitelnosti se sdělením o restrukturalizaci
(227)
Na základě analýzy v 216. až 226. bodě odůvodnění výše Komise dospěla k závěru, že prodej banky Nea Proton a její začlenění do banky zaručují, že banka Nea Proton bude dlouhodobě životaschopná, že je podpora omezena na nezbytné minimum a že nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(228)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 7 by proto měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
6.2 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEW TT
6.2.1 Existence a částka podpory
(229)
Komise musí posoudit, zda opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.1 Existence podpory u pokrytí mezery ve financování převedených aktiv a závazků banky T (opatření T)
(230)
V 26. až 32. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou T již Komise stanovila, že opatření T, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování u aktiv a závazků převedených na banku TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 33. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí měla Komise za to, že ekonomické činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, jsou příjemcem státní podpory, neboť díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.2 Existence podpory u rekapitalizace provedené v rámci rekapitalizačního opatření pro banku TT (opatření TT)
(231)
Kapitálová injekce ve výši 224,96 milionů EUR, kterou řecký stát poskytl bance TT (opatření TT), byla poskytnuta v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (123). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu. Opatření TT tudíž představovalo podporu ve prospěch banky TT.
(232)
Jak Komise uvedla v 98. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT včetně banky T.
6.2.1.3 Existence podpory u financování mezery ve financování banky New TT (opatření NTT1)
(233)
V 53. až 57. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT1, tedy zásah fondu HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování banky New TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. V 54. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí Komise měla za to, že banka New TT je ekonomickým příjemcem, neboť přejímá ekonomické činnosti banky TT, které díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.4 Existence podpory u vkladu počátečního základního kapitálu (opatření NTT2)
(234)
V 49. až 52. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT2, tedy vklad počátečního základního kapitálu fondem HFSF ve výši 500 milionů EUR ve prospěch banky New TT, představuje státní podporu pro banku New TT ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.5 Existence podpory pro banku jako nabyvatele banky New TT
(235)
Banka získala akcie banky New TT v rámci otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Podle informací, které byly dne 15. července 2013 obdrženy od řeckých orgánů, se finanční poradce obrátil na značný počet zahraničních a řeckých bank a investorů a pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky. Na základě skutečnosti, že se finanční poradce obrátil na značný počet bank, může Komise vyvodit závěr, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Nabídka banky byla vzhledem k částce a druhu nabídky považována za nejlepší.
(236)
Konkrétněji banka souhlasila s tím, že fond HFSF zaplatí celkovou částku 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Druhá nejvyšší nabídka byla nabídka hotovosti ve výši 500 milionů EUR. Byla tedy o 26,58 % nižší než nabídka banky. Podle dopisu Řecké banky ze dne 8. července 2013 nelze nabídku hotovosti předloženou domácí bankou zohlednit, pokud je tato banka dosud závislá na financování z Eurosystému, a zejména pokud je příjemcem nouzové pomoci v oblasti likvidity. Druhá nejvyšší nabídka tudíž nesplňovala požadavky Řecké banky.
(237)
Rovněž je třeba podotknout, že podle prodejní smlouvy fond HFSF obdržel 1 418,75 milionů nových kmenových akcií banky za nabídkovou cenu 0,48 EUR za akcii (124). Účast fondu HFSF v bance vzrostla z 93,55 % na 95,23 %.
(238)
Komise proto dospěla k závěru, že nákup nepředstavuje podporu pro kupujícího.
6.2.1.6 Závěr o existenci podpory
(239)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření T, TT, NTT1 a NTT2 představují státní podporu. Pokud jde o opatření T, Komise dospěla k závěru, že podpora zvýhodnila činnosti banky T, neboť tyto činnosti byly převedeny na banku TT a později na banku New TT. Pokud jde o opatření TT, Komise dospěla k závěru, že zvýhodnilo činnosti banky TT, které byly převedeny na banku New TT. Příjemcem opatření NTT1 a NTT2 je banka New TT.
(240)
Komise proto dospěla k závěru, že na ekonomické činnosti banky T, které převzala banka TT a později banka New TT, byla poskytnuta rekapitalizační podpora ve výši 677 milionů EUR, zatímco na činnosti prováděné bankou TT, které převzala banka New TT, byla poskytnuta státní podpora ve formě kapitálové podpory ve výši 4 457,96 milionů EUR (opatření TT, NTT1 a NTT2).
Tabulka 10
Přehled celkové podpory obdržené bankami T, TT a New TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T
T
Financování mezery ve financování z T na TT
677
Činnosti banky TT
TT
Rekapitalizace
224,96
Činnosti banky New TT
NTT1
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitál
500
6.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(241)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(242)
Jak je vysvětleno v 199. a 200. bodě odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory pro řecké banky by v současnosti měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(243)
Jak je vysvětleno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(244)
Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(245)
Sdělení o rekapitalizaci (125) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových injekcí.
(246)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (126) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace bank podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 8.
6.2.3 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.2.3.1 Slučitelnost opatření T se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(247)
Pokud jde o opatření T, v rozhodnutí o bance T Komise konstatovala, že zásah splňuje požadavky čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, a rozhodla, že zásah je slučitelný s vnitřním trhem z důvodů finanční stability po dobu šesti měsíců od data přijetí uvedeného rozhodnutí. Řecké orgány do konce tohoto šestiměsíčního období nepředložily aktualizovaný plán restrukturalizace banky TT, který by zohlednil začlenění činností banky T do banky TT. V 83. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT však Komise konstatovala, že toto opomenutí je pochopitelné, neboť mezitím bylo přijato rozhodnutí o vyřešení krizové situace banky TT. Vzhledem k tomu, že řecké orgány v lednu 2013 předložily plán restrukturalizace banky New TT a v březnu 2013 jej aktualizovaly, přičemž jak původní plán, tak aktualizace se zabývají činnostmi, které byly převedeny z banky T na banku TT, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT opatření T dočasně schválila jako podporu na záchranu, dokud nebude přijato konečné rozhodnutí o opatřeních T, TT, NTT1 a NTT2.
6.2.3.2 Slučitelnost opatření TT se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(248)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 (127) dospěla Komise k závěru, že opatření TT, jež bylo poskytnuto v květnu 2009 v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky, je slučitelnou podporou na záchranu podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 neodkazovalo na sdělení o rekapitalizaci, jelikož toto sdělení tehdy ještě nebylo přijato.
6.2.3.3 Slučitelnost opatření NTT1 a NTT2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(249)
Již v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise dočasně schválila opatření NTT1 a NTT2 jako podporu na záchranu.
6.2.4 Slučitelnost opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
6.2.4.1 Neexistence odpovídajícího protiplnění za podporu: je třeba je zohlednit v rámci posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(250)
Ve 45. bodě odůvodnění rozhodnutí o bance T Komise poznamenala, že fondy HDIGF a HFSF pravděpodobně nezískají zpět žádné prostředky a že financování mezery ve financování z banky T na banku TT se proto podobá grantu. Kromě toho, jak konstatuje 101. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, fond HFSF může očekávat, že získá zpět pouze část svého vkladu počátečního základního kapitálu ve výši 500 milionů EUR (opatření NTT2). Kromě toho Komise poznamenala, že fondu HFSF nebude poskytnuto žádné protiplnění za financování mezery z banky TT na banku New TT (opatření NTT1) a že existuje jen velmi nízká pravděpodobnost, že fond HFSF získá zpět část z 3,7 miliard EUR. Na závěr Komise podotýká, že stát s nejvyšší pravděpodobností nezíská zpět žádnou částku v souvislosti s opatřením TT, neboť jeho akciové pohledávky týkající se preferenčních akcií vydaných v květnu 2009 zůstaly v bance TT, která vyhlásila úpadek.
(251)
Jak je uvedeno v 77. a 102. bodě odůvodnění o zahájení řízení s bankou New TT, neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.2 Zajištění dlouhodobé životaschopnosti činností banky New TT prostřednictvím prodeje
(252)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se úvěrová instituce v obtížích nemůže hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě.
(253)
V oddíle 3.2.4.1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka New TT schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda dokáže dosáhnout plánovaného růstu příjmů. Kromě toho poukázala na to, že banka New TT přijala pouze omezený počet opatření k tvorbě zisku a že nepřijala opatření ke snížení nákladů na zaměstnance a k racionalizaci sítě poboček. Rovněž poukázala na součinnost, jíž by mohlo být dosaženo začleněním banky New TT do většího finančního subjektu.
(254)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho byl s ohledem na veřejný zájem a finanční stabilitu, jakož i na ochranu aktiv fondu HFSF prodej banky New TT podle Memoranda o hospodářské a finanční politice prioritní akcí.
(255)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Díky tomu, že činnosti banky New TT byly převedeny na banku, je proto možné zachovat dlouhodobou životaschopnost těchto činností. Banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent. Dne 14. dubna 2014 byla dokončena provozní fúze banky New TT a banky. Bude o několik poboček zeštíhlena síť poboček s názvem „Hellenic Postbank“ (banka si hodlá značku „Hellenic Postbank“ ponechat pro některé pobočky, zatímco značka „T-bank“ zanikne a síť poboček „T-bank“ bude zakrátko zcela uzavřena) a správní a jiné centrální funkce banky New TT budou v plném rozsahu operačně začleněny do banky. Komise dospěla k závěru, že plán restrukturalizace zaručuje, že bude provedena hloubková restrukturalizace vyžadovaná v důsledku nedostatečného protiplnění.
6.2.4.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(256)
Obavy Komise vyjádřené v 99. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, zda náklady na restrukturalizaci v důsledku toho, že se banka New TT restrukturalizovala samostatně, nevzrostly, byly rozptýleny režimem dobrovolného odchodu z trhu (128), který banka New TT samostatně provedla v červenci 2013, a prodejem banky New TT bance. Přesněji řečeno, racionalizace sítě poboček, plné začlenění banky T a plné provozní začlenění banky New TT do banky minimalizují náklady na restrukturalizaci.
(257)
Pokud jde o sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, Komise již v 100. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky New TT, ale zůstali v bance TT, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
(258)
Z toho důvodu se Komise domnívá, že náklady na restrukturalizaci jsou omezeny na minimum a že bylo dosaženo dostatečného sdílení zátěže. Jak již bylo vysvětleno v 251. bodě odůvodnění, neexistence protiplnění však vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(259)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(260)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise připomíná, že v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poznamenala, že banka New TT obdržela podporu ve výši 4,6 miliard EUR (opatření NTT1 a NTT2), což představuje více než 70 % rizikově vážených aktiv banky TT a více než 90 % rizikově vážených aktiv banky New TT. Kromě toho Komise konstatovala, že banka TT (tedy právní subjekt, jenž dříve provozoval činnosti, které převzala banka New TT) dříve obdržela podporu v rámci režimu podpor pro řecké banky (129). Banka TT obdržela první kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR ve formě preferenčních akcií (opatření TT), což se rovnalo 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Kromě toho po vyřešení krizové situace banky T obdržely činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, podporu na řešení problémů ve výši přibližně 678 milionů EUR (opatření T), což se rovnalo 37,7 % rizikově vážených aktiv banky T k referenčnímu datu fúze (31. března 2011). Takovéto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vyvolávají nutnost hloubkové restrukturalizace.
(261)
Na druhé straně Komise v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poukázala na okolnosti, za nichž byla podpora poskytnuta. Přesněji řečeno, značná část ztrát, které vznikly bance TT v posledních letech, podle všeho nepochází z riskování, ale z držení dluhopisů ŘSDL. Komise rovněž konstatovala, že vysoké ztráty z úvěrů poskytovaných domácnostem a společnostem jsou zapříčiněny především mimořádně hlubokou a dlouhou recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Zdá se tedy, že podpora jen málo narušuje hospodářskou soutěž. Komise však konstatovala, že banka TT v poměru ke své velikosti drží mnohem více dluhopisů ŘSDL než jiné řecké banky, což je faktor, v němž se projevuje nepřiměřené riskování.
(262)
Jak již bylo podotknuto, banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent, který samostatně určuje svou politiku. Plán restrukturalizace banky vychází z předpokladů plného začlenění banky New TT do banky, a to i přesto, že banka bude pro některé pobočky a produkty nadále používat značku „Hellenic Postbank“.
(263)
Pokud jde o trh, na němž banka New TT provozovala svoji činnost, Komise v 106. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT uvedla, že banka TT je středně velká (přibližně 6 % z hlediska vkladů) a že aktiva a závazky banky TT, které byly převedeny na banku New TT, jsou ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance New TT byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(264)
Plánované zeštíhlení sítě poboček „Hellenic Postbank“, v jehož rámci došlo ke snížení celkového počtu poboček ze 196 na 50 (130), dále potvrzuje posouzení uvedené v 263. bodě odůvodnění, že narušení hospodářské soutěže v důsledku podpory poskytnuté bance New TT lze považovat spíše za omezená.
(265)
Kromě toho byly činnosti banky New TT nabídnuty konkurentům v otevřené a nediskriminační aukci.
(266)
Značná část opatření podpory NTT1 a NTT2 byla nezbytná v důsledku prominutí dluhu ve prospěch státu (ve formě programu PSI) a kvůli mimořádně dlouhé recesi, spíše než v důsledku nevhodných úvěrových praktik. Kromě toho byl rozsah činností banky New TT malý, proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační a banka New TT nebude nadále existovat jako samostatný konkurent. Proto Komise dospěla k závěru, že navzdory vysoké částce podpory a neexistenci odpovídajícího protiplnění za poskytnutou státní podporu nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.5 Závěr ohledně slučitelnosti opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
(267)
Komise dospěla k závěru, že prodej banky New TT bance a související restrukturalizace zaručují dlouhodobou životaschopnost banky New TT, omezují podporu na nezbytné minimum a brání neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(268)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 8 by měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
7. POSOUZENÍ PODPORY POSKYTNUTÉ BANCE
7.1 EXISTENCE A ČÁSTKA PODPORY
(269)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky
7.1.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(270)
Již v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky (131), Komise stanovila, že podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci tohoto režimu představuje podporu. Nesplacená částka záruk dosáhla k 15. dubnu 201113 600 milionů EUR a ke 30. listopadu 201313 932 milionů EUR. Budoucí podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci režimu bude rovněž představovat státní podporu.
7.1.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci režimu rekapitalizace (opatření A)
(271)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 o režimu podpor pro řecké banky Komise konstatovala, že rekapitalizace, které mají být provedeny v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí uvedeného režimu, budou představovat podporu. Banka obdržela 950 milionů EUR ve formě preferenčních akcií, které představují přibližně 2 % rizikově vážených aktiv banky (132).
(272)
V roce 2010 Řecko provedlo řadu změn v technických parametrech těchto preferenčních akcií. Vzhledem k tomu, že změny zvyšují protiplnění ze strany státu a zavádějí automatické navýšení kuponu o 2 % ročně, pokud nejsou preferenční akcie splaceny do pěti let, Komise dospěla k závěru, že změny v technických parametrech neposkytují bance žádnou výhodu, a tudíž nezahrnují dodatečnou státní podporu.
7.1.2 Existence podpory v případě pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(273)
Komise v 51. bodě sdělení o bankovnictví z roku 2008 objasnila, že poskytují-li centrální banky finanční prostředky finančním institucím, nejedná se o podporu, pokud jsou splněny čtyři kumulativní podmínky týkající se solventnosti finanční instituce, zajištění facility, úrokové sazby účtované finanční instituci a neexistence protizáruky státu. Vzhledem k tomu, že pomoc NPL se státní zárukou, která byla poskytnuta bance, čtyři zmíněné kumulativní podmínky nesplňuje, zejména proto, že obsahuje státní záruku a je udělena ve spojení s dalšími opatřeními podpory, představuje státní podporu.
(274)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou splňuje podmínky vymezené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Zaprvé, protože toto opatření zahrnuje státní záruku ve prospěch Řecké banky, veškeré ztráty ponese stát. Opatření tudíž využívá státní zdroje. Pomoc NPL umožňuje bankám získat finanční prostředky v době, kdy nemají přístup k velkoobchodním trhům financování a k řádným operacím Eurosystému zaměřeným na refinancování. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou poskytnutá bance tudíž banku zvýhodňuje. Vzhledem k tomu, že je pomoc NPL omezena na bankovní sektor, opatření je selektivní. A jelikož NPL se státní zárukou umožňuje bance, aby nadále provozovala své činnosti na trhu, a brání jí v tom, aby se dostala do insolvence a musela opustit trh, narušuje hospodářskou soutěž. Vzhledem k tomu, že banka působí v jiných členských státech a že finanční instituce z jiných členských států působí nebo by mohly mít zájem působit v Řecku, výhoda poskytnutá bance ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(275)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) představuje státní podporu. Částka pomoci NPL se státní zárukou se postupem času měnila. K 31. prosinci 2012 dosáhla přibližně 12 miliard EUR.
7.1.3 Existence podpory v opatřeních poskytnutých prostřednictvím HFSF
7.1.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(276)
Již v oddíle 5.1 rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise dospěla k závěru, že první překlenovací rekapitalizace představuje státní podporu. Obdržený kapitál dosáhl částky 3 970 milionů EUR.
7.1.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(277)
Opatření B2 bylo provedeno s využitím zdrojů fondu HFSF, které, jak je vysvětleno v 47. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zahrnují státní zdroje.
(278)
Pokud jde o existenci výhody, opatření B2 zvýšilo kapitálový poměr banky na úroveň, která jí umožňuje nadále fungovat na trhu a zajišťuje jí přístup k finančním prostředkům Eurosystému. Kromě toho protiplnění za opatření B2 je tvořeno úroky z obligací EFSF a dodatečným poplatkem ve výši 1 %. Jelikož protiplnění je zjevně nižší než protiplnění u podobných kapitálových nástrojů na trhu, banka by za těchto podmínek zcela jistě nedokázala na trhu získat takový kapitál. Proto opatření B3 poskytlo bance výhodu ze státních zdrojů. Vzhledem k tomu, že opatření bylo k dispozici pouze bance, mělo selektivní povahu.
(279)
V důsledku opatření B2 bylo posíleno postavení banky, neboť bance byly poskytnuty finanční prostředky nutné k tomu, aby nadále plnila kapitálové požadavky, což vedlo k narušení hospodářské soutěže. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B2 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(280)
Komise považuje opatření B2 za státní podporu. Bylo jako podpora oznámeno vnitrostátními orgány. Obdržený kapitál dosáhl částky 1 341 milionů EUR.
7.1.3.3 Písemný závazek (opatření B3)
(281)
V rámci opatření B3 se fond HFSF zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál nutný k dokončení rekapitalizace banky, a to v částce požadované Řeckou bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012. Fond HFSF obdrží své zdroje od státu. Komise proto dospěla k závěru, že písemný závazek využívá státní prostředky. Okolnosti, za nichž může fond HFSF poskytnout finančním institucím podporu, jsou přesně vymezeny a omezeny řeckým právním řádem. Proto lze použití těchto státních prostředků přičíst státu. HFSF se zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál ve výši až 528 milionů EUR.
(282)
Písemný závazek poskytl bance výhodu, neboť ujistil její vkladatele, že banka bude schopna získat celou částku kapitálu, kterou získat musela, tedy že jí fond HFSF poskytne kapitál, pokud se jí nepodaří získat jej na trhu. Závazek také usnadňuje získání soukromého kapitálu na trhu, protože investoři mají jistotu, že pokud banka nedokáže získat část kapitálu na trhu, fond HFSF jí jej poskytne. Žádný soukromý investor by nebyl poskytl jakýkoli závazek dříve, než by byly známy podmínky rekapitalizace, a v té době banka neměla přístup ke kapitálovému trhu.
(283)
Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B3 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy a naruší hospodářskou soutěž.
(284)
Opatření B3 proto představuje podporu a dne 27. prosince 2012 bylo řeckými orgány jako takové oznámeno.
7.1.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(285)
Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4) spočívá v přeměně první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a písemného závazku (opatření B3) na rekapitalizaci trvalou ve výši 5 839 milionů EUR v kmenových akciích. Jelikož opatření B4 spočívá v přeměně podpory, která již byla poskytnuta, zahrnuje státní prostředky, ale nezvyšuje nominální částku podpory. Opatření však zvyšuje výhodu banky (a tudíž narušení hospodářské soutěže), protože jde o trvalou, nikoli dočasnou rekapitalizaci jako v případě opatření B1 a B2. Ve srovnání s opatřením B3, které představuje pouhý závazek, a nikoli skutečnou rekapitalizaci, opatření B4 zvýšilo kapitálovou přiměřenost banky, a proto bance poskytlo další výhodu.
(286)
Komise podotýká, že tato podpora nebyla poskytnuta všem bankám, které provozují svoji činnost v Řecku. Pokud jde o narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod, Komise např. podotýká, že podpora umožnila bance nadále provádět operace v jiných členských státech, např. v Rumunsku nebo Bulharsku. Likvidace banky by bývala vedla k ukončení jejích činností v zahraničí, a to prostřednictvím likvidace těchto činností nebo prodejem podniků. Kromě toho banka svými pojišťovacími činnostmi v Řecku konkuruje činnostem dceřiných společností pojišťoven z jiných členských států. Opatření proto narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Opatření B4 tudíž představuje státní podporu.
7.1.3.5 Závěr o opatřeních B1, B2, B3 a B4
(287)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka státní podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 činí 5 839 milionů EUR, což se rovnalo částce státní podpory, kterou fond HFSF skutečně vyplatil bance.
(288)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že kromě absolutní částky podpory musí Komise zohlednit podporu „ve vztahu k rizikově váženým aktivům banky“. Opatření B1, B2, B3 a B4 byla poskytnuta v průběhu jednoho roku, a to od dubna 2012 do května 2013. Během tohoto období se rizikově vážená aktiva banky změnila. Vyvstává tedy otázka, jaká úroveň rizikově vážených aktiv by se měla použít, zda úroveň, která existovala na začátku období, nebo úroveň na jeho konci. Opatření B1, B2, B3 a B4 mají pokrýt kapitálovou potřebu, kterou vymezila Řecká banka v březnu 2012 (zátěžový test z roku 2012). Jinými slovy, kapitálové potřeby pokryté uvedenými opatřeními existovaly již v březnu 2012. Komise se tudíž domnívá, že by se částka podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 měla srovnat s rizikově váženými aktivy banky k 31. březnu 2012. Rovněž připomíná, že Řecká banka v období po březnu 2012 do jarní rekapitalizace v roce 2013 nezohledňovala akvizice řeckých bank s cílem upravit - nahoru nebo dolů - jejich kapitálové potřeby. Tento faktor dále prokazuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 byla opatření podpory související s oblastí působnosti banky k 31. březnu 2012.
(289)
První a druhá překlenovací rekapitalizace a písemný závazek společně dosáhly částky 5 839 milionů EUR. Tato částka představuje 13,8 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
7.1.3.6 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(290)
Dne 31. března 2014 banka od fondu HFSF obdržela písemný závazek, že se fond HFSF bude podílet na navýšení základního kapitálu banky částkou až 2 864 milionů EUR (opatření C). Z důvodů vysvětlených ve 277. bodě odůvodnění uvedené opatření zahrnuje využití státních prostředků. Uvedené opatření banku zvýhodňuje, neboť zaručuje, že banka získá kapitál, který potřebuje, což vkladatelům poskytne jistotu a banka bude moci snadněji získat kapitál od soukromých investorů.
(291)
Pokud soukromí investoři neupíší celou částku kapitálového navýšení, fond HFSF musí do banky vložit kapitál na základě písemného závazku. Takový kapitálový vklad by ve srovnání s písemným závazkem představoval pro banku větší výhodu. Na rozdíl od pouhého písemného závazku skutečná kapitálová injekce zvyšuje kapitálovou přiměřenost banky.
(292)
Ani písemný závazek, ani jeho potenciální provedení ve formě skutečného kapitálového vkladu nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. I v případě, že by fond HFSF koupil nové akcie za stejnou cenu jako soukromí investoři, okolnosti účasti fondu HFSF se značně liší od okolností soukromých investorů, kteří upíší nové akcie. Ještě předtím, než se k nákupu akcií formálně zavázal jakýkoli soukromý investor, se fond HFSF zavázal, že bude-li to nutné, upíše celé navýšení základního kapitálu. Soukromí investoři, kteří kupují nové akcie, budou mít jistotu, že banka v každém případě získá celou částku potřebného kapitálu, protože fond HFSF bude sloužit jako pojistka a koupí všechny akcie, které neupsali soukromí investoři. Zadruhé, fond HFSF se navýšení zúčastní pouze tehdy, pokud nebude existovat dostatečná poptávka ze strany soukromých investorů na spodní hranici oznámeného cenového rozpětí. Fond HFSF tak poskytne bance kapitál, který banka nebude moci získat na trhu za stejnou cenu za akcii. V důsledku toho fond HFSF poskytuje kapitál v částce nebo za cenu, které nelze získat trhu.
(293)
Jelikož bylo opatření C poskytnuto pouze bance, je selektivní. Pozice banky byla posílena, protože jí byly poskytnuty finanční zdroje nutné k tomu, aby splnila regulační kapitálové požadavky stanovené Řeckou bankou. Opatření C tudíž bance poskytuje výhodu, která narušuje hospodářskou soutěž. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření C rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(294)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka podpory zahrnuté v uvedeném opatření činí 2 864 milionů EUR, což představuje 7,5 % rizikově vážených aktiv banky k 31. prosinci 2013 (133).
(295)
Pokud HFSF bance v rámci plnění zmíněného závazku skutečně poskytne kapitálový vklad, zvýší se tím zvýhodnění banky a zesílí narušení hospodářské soutěže, nevzroste však nominální částka podpory (134).
7.1.4 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(296)
Opatření A, B1, B2, B3, B4 a C představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Tabulka 11
Přehled celkové podpory obdržené bankou
Ref.
Opatření
Druh opatření
Částka podpory
Podpora/rizikově vážená aktiva
A
Preferenční akcie
Kapitálová podpora
950 milionů EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
První překlenovací rekapitalizace
Druhá překlenovací rekapitalizace
Písemný závazek
Jarní rekapitalizace v roce 2013
Kapitálová podpora
5 839 milionů EUR
13,8 %
C
Písemný závazek z roku 2014
Závazek poskytnout kapitálovou podporu
2 864 milionů EUR
7,5 %
Celková kapitálová podpora poskytnutá bance
9 653 milionů EUR
15,8 %
Celkový kapitál vyplacený bance
6 789 milionů EUR [mohlo by jít až o 9 653 milionů EUR, pokud bude fond HFSF muset poskytnout celou částku kapitálového navýšení, k němuž došlo v dubnu 2014]
23,7 %
Ref.
Opatření
Druh opatření
Nominální částka podpory
L1
Podpora v oblasti likvidity
Záruka
13 932 milionů EUR
k 30. listopadu 2013
L2
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou
Finanční prostředky a záruka
12 000 milionů EUR
k 31. prosinci 2012
Celková podpora v oblasti likvidity poskytnutá bance
25 932 milionů EUR
7.2 PRÁVNÍ ZÁKLAD PRO POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI
(297)
Jak konstatuje 200. bod odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory by měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (135).
(298)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(299)
Pokyny k rekapitalizačním opatřením jsou vymezeny ve sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011.
(300)
Sdělení o rekapitalizaci definuje přístup, který Komise zaujala k posuzování plánu restrukturalizace, a zejména stanoví, že je nutné obnovit životaschopnost, zaručit řádný příspěvek ze strany příjemce podpory a omezit narušování hospodářské soutěže.
(301)
Tento rámec byl dokončen sdělením o bankovnictví z roku 2013, které se vztahuje na opatření podpory oznámená po 1. srpnu 2013.
7.2.1 Právní základ pro posouzení slučitelnosti podpory v oblasti likvidity poskytnuté bance (opatření L1).
(302)
Podpora v oblasti likvidity, kterou již banka obdržela, byla s konečnou platností schválena sledem rozhodnutí, jimiž se schvalují opatření v rámci režimu podpor pro řecké banky a změny a prodloužení tohoto režimu (136). Jakákoli budoucí podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky bude muset být poskytnuta v rámci režimu řádně schváleného Komisí. Podmínky takové podpory bude muset ještě před poskytnutím schválit Komise, a proto je není třeba v tomto rozhodnutí dále posuzovat.
7.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti preferenčních akcií (opatření A)
(303)
Rekapitalizace provedená v roce 2009 formou preferenčních akcií (opatření A) byla provedena v rámci rekapitalizačního opatření, které bylo schváleno v roce 2008 jako součást režimu podpor pro řecké banky podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Proto není nutné je znovu posuzovat podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a je pouze třeba je posoudit podle sdělení o restrukturalizaci.
7.2.3 Právní základ pro posouzení slučitelnosti pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(304)
Slučitelnost nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o prodloužení z roku 2011. Jakákoli pomoc NPL se státní zárukou poskytnutá po 1. srpnu 2013 spadá do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013.
7.2.4 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(305)
Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), zejména pokud jde o protiplnění, by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda je opatření B1 slučitelné s uvedenými sděleními. Uvedená opatření, jelikož byla provedena před 1. srpnem 2013, nespadají do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013. Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.2.5 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C)
(306)
Slučitelnost rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C) by se měla posoudit na základě sdělení o bankovnictví z roku 2013, které stanoví nové požadavky, pokud jde o příspěvek podřízených věřitelů a odměňování vedoucích pracovníků a na základě sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. Slučitelnost opatření C by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.3 SOULAD OPATŘENÍ L2 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011 A SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
(307)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(308)
Jelikož řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům a staly se zcela závislé na financování centrální bankou, jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, a protože si banka nemohla půjčit dostatečné finanční prostředky prostřednictvím řádných operací zaměřených na refinancování, banka potřebovala pomoc NPL se státní zárukou, aby získala dostatečnou likviditu, a tím se vyhnula selhání. Komise považuje opatření L2 za vhodný mechanismus k nápravě vážného narušení, které by bývalo mohlo být způsobeno selháním banky.
(309)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s nouzovou pomocí v oblasti likvidity se státní zárukou vznikají bance poměrně vysoké náklady financování, je banka dostatečně motivována, aby se při rozvoji svých činností na tento zdroj financování nespoléhala. Banka musela zaplatit úroky o […] bazických bodů vyšší než u řádných operací Eurosystému zaměřených na refinancování. Kromě toho banka musela zaplatit státu poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů. Ve výsledku jsou tak celkové náklady banky na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou mnohem vyšší než běžné náklady na refinancování ze strany banky ECB. Zejména rozdíl mezi náklady banky na pomoc NPL se státní zárukou a běžnými náklady na refinancování ze strany banky ECB je vyšší než úroveň poplatku za záruku požadovaná sdělením o prodloužení z roku 2011. To znamená, že celkové protiplnění účtované státem lze považovat za dostatečné. Pokud jde o částku pomoci NPL se státní zárukou, Řecká banka a banka ECB ji pravidelně přezkoumávají na základě skutečných potřeb banky. Bedlivě sledují její využívání a zaručují, že je omezena na nezbytné minimum. Proto opatření L2 neposkytuje bance nadměrnou likviditu, kterou by banka mohla použít k financování činností, které narušují hospodářskou soutěž. Pomoc je omezena na minimální nezbytnou částku.
(310)
Tato důkladná kontrola využívání nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a pravidelné ověřování, zda je použití pomoci omezeno na minimum, rovněž zaručují, že je tato likvidita přiměřená a že nevede k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo provést řadu opatření ke snížení negativních vedlejších účinků, jejichž analýza je uvedena v oddíle 7.6 a která dále zaručují, že banka co nejdříve přestane být na podpoře v oblasti likvidity závislá a že je taková podpora přiměřená.
(311)
Opatření L2 je tudíž v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o prodloužení z roku 2011. Jelikož sdělení o bankovnictví z roku 2013 nezavedlo další požadavky ohledně záruk, opatření L2 je také v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013.
7.4 SOULAD OPATŘENÍ B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI A SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011
(312)
Jak je uvedeno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti (137): musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(313)
Sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových vkladů.
7.4.1 Vhodnost opatření
(314)
Komise má za to, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou vhodné, protože brání úpadku banky. Bez nich by banka nemohla nadále provozovat své činnosti, protože na konci roku 2012 měla záporný vlastní kapitál (138).
(315)
V tomto ohledu Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou poznamenala, že banka je jednou z největších bankovních institucí v Řecku jak z hlediska poskytování úvěrů, tak příjmu vkladů. Jako taková je banka pro Řecko systémově důležitá. Selhání banky by tudíž vážným způsobem narušila Řeckou ekonomiku. Za tehdejších okolností finanční instituce v Řecku jen obtížně získávaly přístup k finančním prostředkům. Tento nedostatek finančních prostředků omezil jejich schopnost poskytovat úvěry řecké ekonomice. V tomto kontextu by narušení ekonomiky bylo bývalo selháním banky ještě prohloubeno. Kromě toho byla opatření B1, B2, B3 a B4 provedena zejména kvůli programu PSI, tedy zcela mimořádné a nepředvídatelné události, a nikoli v důsledku špatného vedení banky či jejího nadměrného riskování. Opatření se tudíž zaměřují především na výsledky programu PSI a přispívají k zachování finanční stability v Řecku.
(316)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly neprodleně provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka bude v budoucnosti znovu potřebovat podporu. Jak je uvedeno v 130. až 132. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Řecko se zavázalo, že provede řadu opatření týkajících se správy a řízení banky a jejích obchodních operací. Jak je popsáno v 102. až 104. a v 111. bodě odůvodnění, banka rovněž komplexně restrukturalizovala své činnosti, přičemž mnohá snížení nákladů a investic již byla provedena. Z tohoto důvodu se pochybnosti ze strany Komise zmírnily.
(317)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise rovněž vyjádřila pochybnosti, zda jsou zavedena dostatečná ochranná opatření pro případ, že by se banka dostala pod kontrolu státu, nebo pokud by si nad ní udrželi kontrolu soukromí akcionáři a většinovou účast by měl stát. Komise konstatuje, že připomínky popsané v 131. a 132. bodě odůvodnění zaručují, že úvěrové operace banky budou probíhat na komerčním základě a denní činnosti budou chráněny před zásahem státu. Rámec vztahů, na němž se dohodly fond HFSF a banka, také zaručuje, že jsou zájmy státu jakožto hlavního akcionáře chráněny před nadměrným riskováním ze strany vedení banky.
(318)
Opatření B1, B2, B3 a B4 tudíž zaručují, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Byly také učiněny důležité kroky s cílem minimalizovat budoucí ztráty a zaručit, že činnosti banky nejsou ohrožovány její nevhodnou správou a řízením. Na tomto základě Komise dospěla k závěru, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou vhodná.
7.4.2 Nezbytnost - omezení podpory na minimum
(319)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že výše kapitálového vkladu musí představovat minimum nezbytné k dosažení cíle.
(320)
Výši kapitálové podpory vypočítala Řecká banka v rámci zátěžového testu tak, aby zaručila, že poměr kmenového kapitálu Tier 1 zůstane v letech 2012-2014 nad určitou úrovní, jak je znázorněno v tabulce 3. Bance tudíž není poskytnut nadměrný kapitál. Jak je vysvětleno ve 316. bodě odůvodnění, byly přijaty kroky s cílem snížit riziko, že banka bude v budoucnosti potřebovat dodatečnou podporu.
(321)
Pokud jde o protiplnění za první a druhou překlenovací rekapitalizaci (opatření B1 a B2), Komise připomíná, že tato opatření byla poskytnuta v květnu 2012 a prosinci 2012 a byla vyplacena ve věcných příspěvcích, konkrétně ve formě dluhopisů EFSF. Fond HFSF přijímal jako protiplnění od data vyplacení těchto dluhopisů EFSF do data jarní rekapitalizace v roce 2013 úroky z dluhopisů EFSF a poplatek ve výši 1 % (139). Jak je zdůrazněno v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zmíněné protiplnění je nižší než rozpětí od 7 % do 9 % definované ve sdělení o rekapitalizaci. Období nízkého protiplnění však bylo omezeno na dobu jednoho roku u opatření B1 a pěti měsíců u opatření B2 (tedy až do přeměny překlenovací rekapitalizace na standardní rekapitalizaci v kmenových akciích, tedy opatření B4). Zatímco první a druhá překlenovací rekapitalizace nevedly k oslabení stávajících akcionářů, jarní rekapitalizace v roce 2013, která spočívala v přeměně první a druhé rekapitalizace, akcionáře silně oslabila a jejich podíl na vlastním kapitálu banky klesl na 1,4 %. Tato mimořádná situace, která trvala o data první překlenovací rekapitalizace, byla následně ukončena. Pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly tudíž rozptýleny.
(322)
Vzhledem k neobvyklému zdroji obtíží banky, kdy ztráty pocházejí především z prominutí dluhu ve prospěch státu (program PSI a zpětný odkup dluhu, které poskytují státu značnou výhodu, tedy snížení dluhu) a z dopadů dlouhé recese na její domácí trh, může Komise navíc takovou dočasnou odchylku od standardních požadavků na protiplnění stanovených ve sdělení o rekapitalizaci (140) přijmout.
(323)
Opatření B3 spočívalo v závazku poskytnout kapitál. Tento závazek učiněný v prosinci 2012 byl proveden v podobě skutečného kapitálového vkladu v květnu - červnu 2013, tedy o pouhých pět měsíců později. Z toho důvodu a z důvodů stanovených ve 322. bodě odůvodnění je přijatelné, že za tento závazek nebylo vyplaceno žádné protiplnění.
(324)
Pokud jde o opatření B4, podle bodu 8 sdělení o prodloužení z roku 2011 by kapitálové vklady měly být upsány s dostatečnou slevou z ceny akcií po úpravě vzhledem k efektu „zředění“ tak, aby měl stát jistotu přiměřené odměny. Zatímco tato rekapitalizace nezajistila dostatečnou slevu z ceny akcie upravené vzhledem k efektu zředění, ve skutečnosti bylo nemožné dosáhnout značné slevy z teoretické ceny bez práva na upsání (141). Před jarní rekapitalizací v roce 2013 byl kapitál banky záporný a její tržní kapitalizace dosáhla pouze několika stovek milionů eur. Za těchto okolností vyvstává otázka, zda by stávající akcionáři měli být zcela eliminováni. Komise podotýká, že emisní cena byla stanovena na úrovni 50 % slevy z průměrné tržní ceny za padesát dní před stanovením emisní ceny. Komise také konstatuje, že došlo k obrovskému oslabení dřívějších akcionářů, neboť po uvedené rekapitalizaci drželi pouze 1,4 % akcií banky. Proto by uplatnění další slevy z tržní ceny bývalo mělo jen zanedbatelný dopad na protiplnění pro fond HFSF. Vzhledem ke specifické situaci řeckých bank vysvětlené v 322. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že potřeba podpory pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu, Komise považuje emisní cenu za dostatečně nízkou.
(325)
Závěr tedy zní, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou nezbytná jako podpora na záchranu jak z hlediska částky, tak formy.
7.4.3 Přiměřenost - opatření ke snížení negativních vedlejších účinků
(326)
Banka obdržela velmi vysokou částku státní podpory. Tato situace může tudíž vážně narušit hospodářskou soutěž. Řecko se však zavázalo, že provede řadu opatření, která mají snížit negativní vedlejší účinky. Závazky zejména stanoví, že operace banky budou nadále probíhat na komerčním základě, jak je vysvětleno v 131. a 132. bodě odůvodnění. Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic a provede řadu odprodejů v zahraničí a také u nebankovních činností v Řecku, jak stanoví 133. bod odůvodnění. Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže budou dále posouzena v oddíle 7.6.
(327)
V bance bude také jmenován kontrolní správce, aby sledoval správné plnění závazků v oblasti správy a řízení společnosti a obchodních operací. Tak se zabrání tomu, aby nedošlo ke škodlivým změnám v obchodní praxi banky, a tím k omezení případných negativních vedlejších účinků.
(328)
A konečně dne 16. dubna 2014 byl Komisi předložen nový komplexní plán restrukturalizace. Tento plán restrukturalizace bude posouzen v oddíle 7.6.
(329)
Závěrem lze říci, že pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly rozptýleny. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 přiměřená.
7.4.4 Závěr ohledně souladu rekapitalizací provedených fondem HFSF se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011
(330)
Komise tudíž dospěla k závěru, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 vhodné, nezbytné a přiměřené.
7.5 SOULAD NÁKUPU BANK NEW TT A NEA PROTON BANKOU SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
(331)
Body 23 a 40 sdělení o restrukturalizaci vysvětlují, že akvizice podniků bankami, jimž byla poskytnuta podporu, jsou obvykle v rozporu s povinnostmi snížit náklady na restrukturalizaci a omezit narušování hospodářské soutěže. Kromě toho mohou ohrozit nebo zkomplikovat obnovení životaschopnosti. Komise proto musí posoudit, zda jsou akvizice banky slučitelné se sdělením o restrukturalizaci.
7.5.1 Soulad akvizice banky New TT se sdělením o restrukturalizaci
7.5.1.1 Vliv akvizice banky New TT na dlouhodobou životaschopnost banky
(332)
Z hlediska provozní ziskovosti akvizice provedené bankou pomohou bance obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou bank na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné synergie, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň výrazně sníží náklady na distribuci. Kromě racionalizace centrálních funkcí uzavře většinu poboček „banky T“ a některé pobočky „Hellenic Postbank“.
(333)
Z hlediska likvidní pozice má transakce rovněž příznivý dopad na poměr úvěrů k vkladům banky a snižuje tento poměr z nadměrně vysoké úrovně, protože banka New TT měla výrazně více vkladů než úvěrů. Řecká banka ve svém dopise fondu HFSF ze dne 8. července 2013 zejména podotkla, že banka byla během dvou let před transakcí pod velkým tlakem. Řecká banka konstatovala, že banka ztratila podíly na trhu v Řecku a ve značné míře byla závislá na financování z Eurosystému a na pomoci v oblasti likvidity. V dopise Řecká banka poukazuje na velkou mezeru ve financování, na konsolidovaný poměr úvěrů k vkladům ve výši 132 % a na zhoršené vnímání banky ze strany klientů. V tomtéž dopise Řecká banka uvedla, že akvizice banky New TT bankou by vedla „ke značnému nárůstu vkladů [banky], což by zlepšilo její celkový profil financování, vnímání banky vkladateli a její schopnost přilákat nové vklady za atraktivnějších podmínek, než je tomu v současnosti“.
(334)
Akvizice tudíž přispívá k nápravě likvidní pozice banky, což má zásadní význam pro obnovení její dlouhodobé životaschopnosti. V dopise, který její útvary dne 8. července 2013 zaslaly fondu HFSF, Komise uznala, že akvizice má příznivý dopad. V tomto dopise Komise uvedla, že návrh plánu restrukturalizace bank, který jí Řecko předložilo před akvizicí banky New TT, nesplňuje požadavek na obnovení dlouhodobé životaschopnosti, neboť rozvaha banky byla na konci období restrukturalizace zranitelná. Ve stejném dopise Komise uvedla, že „akvizice [banky New TT], která je bohatá na vklady, je klíčovým faktorem, který přispívá k nápravě rozvahy [banky], a tím k obnovení její dlouhodobé životaschopnosti“. Toto posouzení bylo vzhledem k dopadu takové akvizice na likvidní pozici banky odůvodněné: „Na základě údajů z konce roku 2012 by akvizice okamžitě snížila poměr úvěrů k vkladům ze 155 % na 123 %, a tudíž by mělo být možné splnit [do] konce roku 2017 požadavek [Komise].“
(335)
Komise proto zastává názor, že akvizice má kladný vliv na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.5.1.2 Účinek akvizice na částku podpory, kterou banka potřebuje
(336)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti banky.
(337)
Banka zaplatila kupní cenu v nových akciích, a akvizice tudíž nebyla financována prostřednictvím státní podpory. V důsledku toho byla kapitálová potřeba vytvořená platbou kupní ceny ihned pokryta vydáním nových akcií, aby v důsledku platby kupní ceny nedošlo k čistému navýšení kapitálových potřeb banky. Kromě toho byl fond HFSF 100 % vlastníkem banky New TT, což znamená, že všechny nové akcie vydané bankou byly předány fondu HFSF, jinými slovy státu.
(338)
Akvizice jako taková nebude podnětem k poskytnutí dodatečné státní podpory, jelikož banka New TT splnila své regulatorní kapitálové požadavky. Kromě toho byla tato dočasná úvěrová instituce vytvořena pouze několik měsíců před tím, než ji banka získala. Jelikož aktiva upadající banky jsou před převedením na dočasnou úvěrovou instituci posouzena a oceněna v reálné hodnotě, lze předpokládat, že portfolio úvěrů banky New TT neobsahovalo ztráty, které byly skryté nebo pro ně nebyly vytvořeny odpovídající rezervy.
(339)
Závěrem lze říci, že za specifických okolností tohoto případu akvizice banky New TT výjimečně není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.1.3 Rušivý účinek akvizice na hospodářskou soutěž
(340)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků. Bod 41 sdělení o restrukturalizaci rovněž stanoví, že akvizice mohou být povoleny, pokud jsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability nebo zajištění účinné hospodářské soutěže, že by proces akvizice měl být spravedlivý a že by akvizice měla na příslušném trhu zajišťovat podmínky účinné hospodářské soutěže.
(341)
Banka New TT nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Transakci lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(342)
Žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky New TT, a proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (142), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(343)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky New TT je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.4 Závěr ohledně akvizice banky New TT
(344)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k jedinečné situaci řeckých bank (143) a ke specifickým rysům akvizice banky New TT je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2 Soulad akvizice banky Nea Proton se sdělením o restrukturalizaci
7.5.2.1 Vliv akvizice banky Nea Proton na dlouhodobou životaschopnost banky
(345)
Z hlediska provozní ziskovosti by akvizice banky Nea Proton měla bance pomoci obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou společností na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné součinnosti, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů.
(346)
Akvizice banky Nea Proton umožňuje bance těžit ze synergických účinků. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň uzavře většinu poboček a provede racionalizaci informačního systému, jakož i centrálních funkcí. Transakce rovněž snížila poměr úvěrů ke vkladům banky, protože poměr úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl nízký. Na konci června 2013 byl poměr čistých úvěrů ke vkladům banky přibližně 135,79 %, zatímco poměr čistých úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl přibližně 52,68 %.
(347)
Na závěr lze konstatovat, že akvizice měla příznivý vliv na životaschopnost banky.
7.5.2.2 Účinek akvizice banky Nea Proton na částku podpory, kterou banka potřebuje
(348)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti.
(349)
Banka zaplatila za nákup banky Nea Proton symbolickou cenu (jedno euro) a získaný subjekt byl před prodejem odpovídajícím způsobem rekapitalizován. Tato rekapitalizace zahrnovala rezervy pro budoucí ztráty z úvěrů a provozní ztráty (144). V důsledku toho akvizice patřičně kapitalizované banky za jedno euro nezvýšila kapitálové potřeby banky.
(350)
Na závěr, akvizice banky Nea Proton není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.2.3 Rušivý účinek akvizice banky Nea Proton na hospodářskou soutěž
(351)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků.
(352)
Banka Nea Proton nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Akvizici lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(353)
Komise rovněž konstatuje, že žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky Nea Proton a že proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (145), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(354)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky Nea Proton je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2.4 Závěr ohledně akvizice banky Nea Proton
(355)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem ke specifickým rysům akvizice banky Nea Proton je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6 SOULAD OPATŘENÍ A, B1, B2, B3, B4 A C SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI A SOULAD OPATŘENÍ C SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
7.6.1 Zdroje obtíží a důsledky pro posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(356)
Jak je uvedeno v oddílech 2.1.1 a 2.1.2, obtíže, jimž banka čelí, pramení především z řecké dluhové krize a hluboké recese, k níž došlo v Řecku a v jižní Evropě. Pokud jde o první zmíněný faktor, řecká vláda ztratila přístup na finanční trhy a nakonec musela vyjednat dohodu s domácími a mezinárodními věřiteli, tedy program PSI, který vedl k omezení pohledávek vůči státu o 53,3 %. Kromě toho bylo 31,5 % pohledávek vyměněno za nové dluhopisy ŘSDL s nižšími úrokovými sazbami a delšími dobami splatnosti. Tyto nové dluhopisy ŘSDL byly státem zpětně odkoupeny od řeckých bank v prosinci 2012 za cenu v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty, čímž řeckým bankám vznikla další ztráta. Kromě dopadu programu PSI a zpětného odkupu na její kapitálovou pozici banka rovněž v období od roku 2010 do poloviny roku 2012 zaznamenala obrovský odliv vkladů, a to v důsledku rizika, že Řecko kvůli neudržitelnému veřejnému dluhu a hospodářské recesi vystoupí z eurozóny.
(357)
Opatření B1, B2, B3 a B4 dosahují částky to 5 839 milionů EUR, což je přibližně částka ztráty, která byla zanesena do účetnictví po programu PSI (5 781 milionů EUR). V takovém případě, a pokud obtíže nepramení v první řadě z nadměrně riskantního chování, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví, že Komise své požadavky zmírní.
(358)
Komise uznává, že část kapitálových potřeb banky vzniká kvůli běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena. Na tuto skutečnost rovněž poukazují 58. a 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. V důsledku toho se banka v plánu restrukturalizace nemusí zabývat otázkami morálního rizika tolik jako jiné podporované finanční instituce, které nahromadily nadměrná rizika. Jelikož jsou opatření podpory méně rušivá, opatření přijatá k omezení narušování hospodářské soutěže by proto měla být úměrně zmírněna. Jelikož program PSI a zpětný odkup dluhu představují prominutí dluhu ve prospěch státu, protiplnění státu při rekapitalizaci bank může být nižší.
(359)
Vzhledem k tomu, že se řecká ekonomika od roku 2008 zaznamenala pokles přibližně o 25 %, banka musí přizpůsobit svoji organizaci, strukturu nákladů a obchodní síť novému prostředí, má-li obnovit svou ziskovost. Proto banka musí bez ohledu na to, že nejde o otázku morálního rizika, restrukturalizovat své operace v Řecku, aby si zajistila dlouhodobou životaschopnost.
(360)
Komise rovněž konstatuje, že expozice banky řeckému úvěrovému riziku byla větší než expozice některých jiných bank v Řecku. Proto nelze všechny ztráty z dluhopisů ŘSDL (ztrátu u programu PSI) přičítat běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena.
(361)
Druhým zdrojem ztrát banky jsou ztráty z úvěrů poskytnutých řeckým domácnostem a společnostem. Komise má za to, že tyto ztráty vznikly především v důsledku mimořádně hlubokého a dlouhého poklesu HDP o přibližně 25 % během pěti let a že nepramení z riskantních úvěrových praktik banky. Podpora poskytnutá na pokrytí těchto ztrát proto nevytváří morální riziko, k čemuž naopak dochází, pokud podpora chrání banku před důsledky minulého riskantního jednání. Podpora má proto méně rušivý účinek (146).
(362)
Část kapitálových potřeb a ztrát z úvěrů banky však pochází z určitých mezinárodních dceřiných společností (v Rumunsku, Bulharsku, Polsku a na Ukrajině). Např. v roce 2012 banka zanesla do účetnictví ztráty v Rumunsku, Bulharsku a na Ukrajině, přičemž dceřiným společnostem v těchto zemích bylo poskytnuto financování v rámci skupiny ve výši 1,8 miliardy EUR.
(363)
Zátěžový test provedený v roce 2012 s cílem určit kapitálové potřeby banky rovněž naznačil, že část kapitálových potřeb pramení ze ztrát ze zahraničních úvěrů. Prognózy ztrát z těchto úvěrů dosáhly 1 228 milionů EUR v rámci základního scénáře a 1 622 milionů EUR v rámci scénáře nepříznivého.
(364)
Na závěr, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 pokrývá značnou část těchto ztrát a výsledné potřeby podpory, což Komisi umožňuje zmírnit její požadavky. Potřeba podpory je zčásti vyvolána ztrátami z řeckých úvěrů, které byly způsobeny mimořádně hlubokou a dlouho recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Podpora poskytnutá za těchto okolností nevytváří morální riziko, a proto méně narušuje hospodářskou soutěž.
(365)
Na závěr, potřeba podpory částečně pramení z riskování banky, zejména jejích zahraničních dceřiných společností, a z vyššího počtu dluhopisů ŘSDL, které má v držení.
7.6.2 Životaschopnost
(366)
Plán restrukturalizace musí zaručovat, že je finanční instituce schopna do konce období restrukturalizace obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost (oddíl 2 sdělení o restrukturalizaci). V daném případě je období restrukturalizace definováno jako období od data přijetí tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2018.
(367)
V souladu s body 9 až 11 sdělení o restrukturalizaci Řecko předložila ucelený a podrobný plán restrukturalizace, který obsahuje kompletní informace o obchodním modelu banky. Plán také pojmenovává příčiny obtíží, jimž banka čelí, jakož i opatření přijatá k vyřešení všech otázek životaschopnosti, s nimiž se banka potýká. Plán restrukturalizace zejména popisuje strategii, která byla zvolena k zachování provozní účinnosti banky a ke snížení vysoké úrovně úvěrů v selhání, zlepšení nízké provozní účinnosti, její zranitelné likvidity a kapitálových pozic a jejích zahraničních podniků, které se, pokud jde o financování a kapitál, spoléhaly na svoji mateřskou společnost.
7.6.2.1 Řecké bankovní činnosti
(368)
Pokud jde o likviditu a závislost banky na financování z Eurosystému, plán restrukturalizace předpokládá, že v Řecku dojde jen k omezenému růstu rozvahy, měla by však znovu začít růst vkladová základna. Závislost na nouzové pomoci v oblasti likvidity se již snížila a bude nadále klesat, což bance rovněž pomůže snížit náklady financování.
(369)
Závazek ohledně poměru úvěrů k vkladům popsaný v 127. bodě odůvodnění, zaručuje, že banka bude mít do konce období restrukturalizace udržitelnou strukturu rozvahy. Prodej cenných papírů a dalších vedlejších činností rovněž posílí likvidní pozici banky a zaručí, že se banka bude spoléhat na velkoobchodní trhy. Vzhledem k tomu, že likvidní pozice banky je stále pod tlakem, Komise může přijmout žádost řeckých orgánů, aby povolila poskytnutí likvidity bance v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí režimu podpor pro řecké banky.
(370)
Aby banka snížila náklady financování, rovněž se zavázala, že bude nadále snižovat úrokové sazby, které platí u vkladů, jak je popsáno v 127. bodě odůvodnění. Komise konstatuje, že takovéto snížení nákladů na vklady bude klíčovým přínosem ke zlepšení ziskovosti banky před vytvořením rezerv.
(371)
Od začátku krize banka snížením počtu poboček a zaměstnanců do značné míry racionalizovala svou komerční síť v Řecku. Ve srovnání s rokem 2013 klesnou celkové náklady banky do roku 2018 o dalších […] % (147). Aby tohoto cíle dosáhla, banka se zavázala, že do 31. prosince 2017 sníží počet svých poboček a zaměstnanců v Řecku na maximálně […] poboček a […] zaměstnanců a že její maximální celkové náklady v Řecku budou činit 800 milionů EUR. Očekávaný poměr nákladů a zisků bude na konci období restrukturalizace nižší než […] %. Komise má za to, že plán restrukturalizace zachovává účinnost banky v novém tržním prostředí.
(372)
Další klíčovou oblastí je řízení úvěrů v selhání, neboť tyto úvěry tvořily k 31. prosinci 2013 29,4 % portfolia (148). Banka hodlá pro řízení úvěrů v selhání zřídit zvláštní oddělení. Rovněž se zavázala, že splní vysoké normy pro úvěrovou politiku, aby maximalizovala hodnotu banky v každé fázi úvěrového procesu, jak je popsáno v 131. a 132. bodě odůvodnění.
7.6.2.2 Správa a řízení banky
(373)
Dalším bodem, jemuž je třeba věnovat pozornost, je správa a řízení banky, neboť fond HFSF vlastnil k 31. prosinci 2013 95,23 % akcií banky. Vzhledem k výsledkům státem vlastněných bank v Řecku se banka a fond HFSF v roce 2013 dohodly na zvláštním rámci vztahů. Tato dohoda chrání každodenní činnosti banky před nadměrným zasahováním ze strany hlavního akcionáře a zároveň zaručuje, že fond HFSF může sledovat provádění plánu restrukturalizace a vhodnými postupy konzultací předcházet tomu, aby vedení banky nadměrně riskovalo. Banka se rovněž zavázala, že bude bedlivě sledovat svoji expozici vůči vypůjčovatelům ve spojení.
(374)
Zákon o fondu HFSF ve znění z roku 2014 stanoví, že akcie upsané fondu HFSF v rámci jarní rekapitalizace v roce 2013 přijdou o hlasovací práva, pokud bude alespoň 50 % kapitálového navýšení v roce 2014 upsáno soukromými investory. Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, Komise by se ke kontrole poskytnuté soukromým akcionářům nestavěla negativně, pokud by tito akcionáři do banky vložili značné částky vlastních prostředků. Komise konstatuje, že omezení hlasovacích práv fondu HFSF se nebude vztahovat na hlasování o stanovách banky ani na akce společnosti či jiná strategická rozhodnutí. Komise vítá skutečnost, že fond HFSF automaticky znovu získá svá plná hlasovací práva, pokud banka plán restrukturalizace neprovede. Uvedená ustanovení zaručují, že i když fond HFSF nebude zasahovat do každodenních operací banky, může chránit své zájmy jako akcionář a jako orgán pověřený zaručením správného provádění plánu restrukturalizace.
7.6.2.3 Mezinárodní činnosti
(375)
Některé mezinárodní činnosti banky ji v minulosti připravily o kapitál, likviditu a ziskovost, jak je vysvětleno v 362. a 363. bodě odůvodnění.
(376)
Plán restrukturalizace předpokládá, že dojde ke změně obchodního modelu banky a že se model více zaměří na […]. Banka již prodala svoji neziskovou dceřinou společnost v Polsku, EFG Poland. Rovněž začala racionalizovat další dceřiné společnosti, aby posílila proces odepisování úvěrů a zmenšila mezeru dceřiných společností ve financování. Plánuje odprodat […] dceřinou společnost […] (149). Rovněž bude dále restrukturalizovat operace dceřiných společností […] a […], než budou v pozdější fázi případně prodány, jak je uvedeno v 116. bodě odůvodnění.
(377)
Od […] bude obnovena celková ziskovost zahraničních operací. Ke stejnému datu se financování poskytované zahraničním dceřiným společnostem sníží o […] ve srovnání s úrovní k 31. prosinci 2012.
(378)
Komise je proto přesvědčena, že banka dostačujícím způsobem zrestrukturalizuje své zahraniční dceřiné společnosti a zmenší je, aby se v budoucnosti vyhnula expozici dodatečným kapitálovým potřebám a nedostatku likvidity. Závazek popsaný v 128. bodě odůvodnění, že se banka zdrží investování velký částek kapitálu do svých mezinárodních dceřiných společností, rovněž zaručuje, že zahraniční dceřiné společnosti nebudou představovat hrozbu pro kapitál či likviditu.
7.6.2.4. Závěr ohledně životaschopnosti
(379
Ze základního scénáře popsaného v oddíle 2.4 je patrné, že na konci období restrukturalizace bude banka schopna dosáhnout návratnosti, která jí umožní pokrýt všechny její náklady a zajistit odpovídající návratnost vlastního kapitálu s ohledem na její rizikový profil. Ve skutečnosti dosáhne návratnost vlastního kapitálu podle základního scénáře banky v roce 2018 […] %. Předpokládá se, že kapitálová pozice banky současně zůstane na uspokojivé úrovni, neboť poměr kapitálové přiměřenosti neklesne po roce 2014 pod […] %.
(380)
Závěrem Komise rovněž bere na vědomí nepříznivý scénář popsaný v plánu restrukturalizace banky, který předložily řecké orgány. Nepříznivý scénář je založen na souboru předpokladů dohodnutých s fondem HFSF. Zohledňuje delší a hlubší recesi, jakož i hlubší deflaci cen nemovitostí (150). Plán restrukturalizace ukazuje, že banka je schopna odolat značnému množství zátěže, neboť podle nepříznivého scénáře zůstává na konci období restrukturalizace zisková a návratnost kapitálu činí v roce 2018 […] % a poměr kmenového kapitálu Tier 1 […] %.
(381)
Zátěžový test, který v roce 2013 provedla Řecká banka, potvrzuje, že částka dodatečného kapitálu, která bude získána v roce 2014, konkrétně 2 864 milionů EUR, stačí k tomu, aby se banka během období restrukturalizace vyrovnala se základním scénářem. Banka rovněž předloží Řecké bance kapitálový plán pro nepředvídané události, který bude obsahovat opatření, jež se provedou v případě, že se ekonomické prostředí dále zhorší. Komise připomíná, že již v posouzení kapitálových potřeb v rámci základního scénáře Řecká banka provedla několik úprav, které zvýšily odhadované kapitálové potřeby ve srovnání s kapitálovými potřebami, které odhadla banka ve vlastním základním scénáři. Základní kapitálové potřeby odhadnuté Řeckou bankou lze proto považovat za určitý druh zátěžového testu. Aby Komise mohla s konečnou platností stanovit, že je banka životaschopná, nevyžaduje, aby banka měla předem dostatek kapitálu k pokrytí kapitálových potřeb v rámci nepříznivého scénáře, které odhadla Řecká banka, neboť úroveň odhadnutá Řeckou bankou odpovídá vysoké míře zátěže.
(382)
Kromě toho je pozitivní, že banka neprovede žádné další investice do cenných papírů neinvestičního stupně, což jí pomůže ochránit její kapitál a likvidní pozici.
(383)
Komise tudíž může vyvodit závěr, že banka přijala dostatečná opatření, aby vyřešila otázky životaschopnosti řeckých domácích bankovních činností a činností zahraničních.
7.6.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
7.6.3.1 Posouzení souladu opatření A, B1, B2, B3 a B4 se sdělením o restrukturalizaci
(384)
Jak je uvedeno ve sdělení o restrukturalizaci, banky a jejich akcionáři musí k restrukturalizaci přispívat v co největší míře, aby se zaručilo, že je podpora omezena na nezbytné minimum. Banky by tudíž měly k financování restrukturalizace využívat vlastní zdroje, např. z prodeje aktiv, a akcionáři by měli pokud možno absorbovat ztráty banky. Závazky banky by měly zaručit, že jsou použity vlastní zdroje a že k restrukturalizaci přispívají původní akcionáři a soukromí investoři, kteří drží hybridní kapitál banky.
7.6.3.1.1 Vlastní příspěvek banky: odprodeje a snižování nákladů
(385)
Banka odprodala velké podniky, aby posílila svoji kapitálovou přiměřenost. Prodejem svých velkých polských a tureckých dceřiných společností zlepšila svoji kapitálovou pozici přibližně o 750 milionů EUR. Těmito prodeji se rovněž zlepšila likvidní pozice banky. Navýšení základního kapitálu společnosti Eurobank Properties umožnilo bance, aby o 200 milionů EUR navýšila svůj kapitál.
(386)
Plán restrukturalizace stanoví, že budou prodána další aktiva v […] a […]. Banka se zejména zavázala, že sníží velikost svých zahraničních aktiv na 8,77 miliard EUR. Vzhledem k tomu, že již došlo k omezení vlivu a k odprodejům, banka po provedení tohoto dodatečného zmenšení velikosti výrazně omezí svoji zeměpisnou stopu v […].
(387)
Kromě toho se banka zavázala, že dále sníží velikost svých zahraničních činností, pokud bude od fondu HFSF potřebovat kapitálový vklad přesahující 1 miliardu EUR. V takovém scénáři by banka zmenšila své portfolio mezinárodních aktiv na částku nepřesahující 3,5 miliardy EUR. Pokud bude kapitálový vklad v rámci opatření C nižší než 1 miliarda EUR, soukromí investoři vloží do banky alespoň 1,5 miliardy EUR, to znamená více než fond HFSF. Tato větší účast soukromých investorů by výrazně snížila potřebnou částku podpory, a tím posílila sdílení zátěže.
(388)
Banka se také zavázala, že prodá svoji velkou a ziskovou dceřinou pojišťovnu.
(389)
Aby snížila své kapitálové potřeby, banka se zavázala, že kapitál nevyužije na podporu či zvětšení svých zahraničních dceřiných společností, jak je popsáno v 128. bodě odůvodnění. Kromě toho se banka zavázala, že neprovede žádné další akvizice.
(390)
Banka také provedla rozsáhlý program snižování nákladů, jak je uvedeno v oddíle 2.4.2. Její náklady se do roku 2018 dále sníží o […].
(391)
Řecko se zejména zavázalo, že do […] banka nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), který by převyšoval […]. Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (151), pokud bude muset fond HFSF upsat jakékoli množství akcií banky.
7.6.3.1.2 Sdílení zátěže původními akcionáři a nový kapitál získaný na trhu
(392)
Stávající akcionáři banky byli silně oslabeni jarní rekapitalizací v roce 2013 (opatření B4). Podíl stávajících akcionářů se ve skutečnosti snížil ze 100 % před jarní rekapitalizací v roce 2013 na pouhých 1,44 %. Komise rovněž konstatuje, že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti. Závěrem Komise vítá skutečnost, že fond HFSF vloží do banky dodatečný kapitál pouze v případě, že se bance nepodaří získat jej na trhu za cenu, která je považována za přiměřenou a byla stanovena dvěma nezávislými oceňovateli.
7.6.3.1.3 Sdílení zátěže držiteli podřízeného dluhu
(393)
Držitelé podřízeného dluhu banky přispěli k platbě nákladů na restrukturalizaci banky. Banka několikrát provedla řízení závazků, aby vytvořila kapitál. Celková částka vyměněných závazků dosáhla 748 milionů EUR a kapitálový zisk byl 565 milionů EUR, jak je popsáno v 122. a 123. bodě odůvodnění.
(394)
Nástroje, které zůstávají nesplacené, podléhají zákazu proplácení kuponů popsanému v 133. bodě odůvodnění. Komise se proto domnívá, že je zajištěno odpovídající sdílení zátěže ze strany soukromých hybridních investorů banky a že požadavky sdělení o restrukturalizaci jsou v tomto ohledu splněny.
(395)
A konečně, vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1 se Komise domnívá, že Řecko provedlo dostatečná opatření k zajištění vlastního příspěvku a sdílení zátěže, která omezují částky opatření podpory A, B1, B2, B3 a B4 na nezbytné minimum.
7.6.3.2 Posouzení souladu opatření C se sdělením o bankovnictví z roku 2013
(396)
Sdělení o bankovnictví z roku 2013 doplňuje sdělení o restrukturalizaci a vyzývá k vyššímu sdílení nákladů a k tomu, aby banky, jimž je poskytována kapitálová podpora, přijaly dodatečná opatření k omezení podpory na minimum. Bod 29 sdělení o bankovnictví z roku 2013 vyžaduje, aby členský stát prokázal, že veškerá opatření k omezení této podpory na nezbytné minimum byla využita v co největší možné míře. Za tímto účelem musejí členské státy předložit plán navyšování kapitálu, zajistit odpovídající sdílení nákladů ze strany akcionářů a podřízených věřitelů banky a zabránit odlivu prostředků před rozhodnutím o restrukturalizaci. Podle sdělení o bankovnictví z roku 2013 by plány navyšování kapitálu měly obsahovat otázky práva, dobrovolné řízení závazků, zvyšující se odprodej kapitálu, opatření pro zmenšení pákového efektu, zachování výnosů a další opatření, např. přísné politiky týkající se nákladů a odměňování.
(397)
Bod 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že od okamžiku, kdy je určen kapitálový deficit, musí banka bránit odlivu finančních prostředků řadou opatření, která zaručují stejný výsledek jako řádné zákazy vyplácení dividend a proplácení kuponů, zákazy akvizic, zákazy cenového vedení nebo zákazy reklamy. Komise podotýká, že takovéto zákazy již banka splnila, neboť jsou součástí seznamu závazků předloženého Řeckem, jak je popsáno v 133. bodě odůvodnění, a že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti.
(398)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C) stanoví rezervu, aby bylo možné absorbovat budoucí ztráty, které byly určeny zátěžovým testem provedeným Řeckou bankou v roce 2013 a zveřejněny dne 6. března 2014. Z výsledků zátěžového testu je patrné, že banka potřebuje dodatečný kapitál ve výši 2 945 milionů EUR, aby pokryla své budoucí ztráty v rámci zátěžového scénáře. Opatření C se vztahuje pouze na kapitálovou potřebu, která zůstane, protože i) ji nelze pokrytý dalšími odprodeji či pomocí opatření k posílení kapitálu (Komise má za to, že banka analyzovala všechny potenciální odprodeje a zavázala se provést všechny, které mohou snížit kapitálové potřeby v rámci kapitálového plánu, který byl předložen Řecké bance); a ii) nebude pokryta soukromými investory v rámci navýšení základního kapitálu, k němuž dojde v dubnu 2014. Proto opatření C bance neposkytuje nadměrný kapitál.
(399)
Jak je vysvětleno v 385. až 395. bodě odůvodnění, banka již před zátěžovým testem přijala opatření, aby částku potřebného kapitálu omezila na minimum. Pokud se bance v rámci stávajícího navyšování kapitálu podaří získat většinu potřebného kapitálu od soukromých investorů a pokud dodatečná podpora vyplacená fondem HFSF bude nižší než 1 miliarda EUR, nebude žádný další vlastní příspěvek banky nutný. Pokud však podpora vyplacená v rámci opatření C zmíněnou úroveň přesáhne, bylo by vhodné, aby banka odprodala další činnosti.
(400)
Pokud jde o sdílení nákladů, sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že přiměřené sdílení nákladů zahrnuje příspěvky držitelů hybridního kapitálu a držitelů podřízeného dluhu, a to ještě předtím, než je poskytnuta podpora ve formě kapitálu. Komise podotýká, že Řecko změnilo svůj vnitrostátní legislativní rámec, aby zaručilo, že předtím, než je bance poskytnuta dodatečná kapitálová injekce, podřízení věřitelé přispějí k nákladům na restrukturalizaci banky. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo, že provede opatření stanová v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění z roku 2014, která stanoví, že kapitálový deficit bude podle potřeby přidělen držitelům jeho kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků. I když k takovému sdílení nákladů dojde až po datu rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C), na základě bodu 45 sdělení o bankovnictví z roku 2013 se Komise domnívá, že by výsledky nebyly úměrné, pokud by měla povinná konverze podřízeného dluhu a hybridního kapitálu nastat již v okamžiku závazku. Pokud by banka získala dostatečný soukromý kapitál k pokrytí všech svých kapitálových potřeb, které byly určeny při zátěžovém testu provedeném Řeckou bankou, konverze držitelů podřízeného dluhu by byla nepřiměřená. Závazek Řecka, že předtím, než bude bance skutečně vyplacena kapitálová podpora, do záchrany zapojí podřízené věřitele, je proto dostatečný, aby bylo zaručeno odpovídající sdílení nákladů.
(401)
Aby se navíc zaručilo, že se na obnovení přiměřené kapitálové základny v průběhu období restrukturalizace v co největší míře budou podílet i vlastníci banky, Řecko se zavázalo, že do konce období restrukturalizace si banka ponechá dividendy a nebude proplácet žádné kupony, které ze zákona proplácet nemusí. V souladu s bodem 26 sdělení o restrukturalizaci a bodem 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 proto banka nevyužije státní podporu k tomu, aby prováděla platby z vlastních prostředků, jestliže nejsou k takovýmto platbám k dispozici dostačující zisky.
(402)
Banka se také zavázala, že až do 31. prosince 2017 nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), která by převyšovala celkovou roční odměnu guvernéra Řecké banky (částka odměny nezohledňuje, zda se guvernér odměny dobrovolně částečně vzdal). Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (152), pokud bude fond HFSF muset upsat akcie banky.
(403)
Komise musí posoudit, zda tento závazek, který pokrývá dva scénáře, splňuje požadavky stanovené ve sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(404)
V prvním scénáři, kdy HFSF ve skutečnosti nevloží do banky nový kapitál, se podpora obsažená v opatření C omezí na pouhý závazek odepsat kapitálové navýšení a fond HFSF nevyplatí jediné euro, jelikož všechny nové akcie budou upsány soukromými investory. Sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že omezení odměn lze ukončit, pokud byla podpora splacena. Avšak podporu zahrnutou v takovémto závazku týkajícím se upsání budoucího kapitálového navýšení nelze splatit, pokud dotčený závazek nikdy nenabyl účinku (jelikož stát bance nikdy nevyplatil žádné peníze). Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že omezení odměny platí po omezenou dobu. Komise má za to, že závazek Řecka, který trvá do 31. prosince 2017 (tj. po dobu tří let a osmi měsíců, přičemž končí rok před koncem plán restrukturalizace), představuje správné uplatnění posledního odstavce bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013. Vzhledem k tomu, že roční odměna guvernéra Řecké banky je nižší než strop stanovený ve druhém odstavci bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013 a jelikož se zmíněný závazek bude vztahovat na celou skupinu, Komise má za to, že závazek navržený Řeckem pro případ, že fond HFSF v rámci plánovaného kapitálového navýšení neupíše žádné akcie, je v souladu s bodem 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(405)
V rámci druhého scénáře, podle nějž by fond HFSF musel upsat veškeré akcie banky, se Řecko zavázalo, že závazek změní tak, aby byl v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013. Komise podotýká, že pokud by fond HFSF upsal určité akcie, v zájmu zachování souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 by bylo nutné změnit dobu trvání omezení odměny tak, aby skončila buď na konci plánu restrukturalizace, tedy 31. prosince 2018, nebo na konci transakce, která se bude rovnat splacení podpory, a to k tomu datu, které nastane dříve. Jelikož banka nemůže splatit kmenové akcie, Komise souhlasí s tím, že prodej akcií se ziskem na sekundárním trhu by bylo možné považovat za transakci rovnající se splacení podpory.
(406)
Na závěr lze konstatovat, že v rámci obou scénářů závazek Řecka omezit odměnu splňuje požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(407)
Pokud jde o protiplnění státu, sdělení o prodloužení z roku 2011 vyžaduje, aby nové akcie byly vydány se slevou oproti tržní ceně po úpravě o efekt zředění. Komise konstatuje, že tento požadavek má zaručit, že stát obdrží za svůj podíl v bance dostatečné protiplnění a že je dostatečně snížen podíl původních akcionářů. V případě opatření C stát již je hlavním akcionářem banky a jeho podíl přesahuje více než 90 % akcií. Proto by nadměrná sleva z tržní ceny snížila protiplnění státu u opatření B4 a může zahrnovat podporu pro investory, pokud sleva podcení hodnotu banky. Aby se takové situaci zabránilo, upisovací cena nesmí být nižší než minimální cena určená na základě dvou ocenění provedených dvěma nezávislými oceňovateli. Podrobná ujednání o stanovení ceny proto chrání fond HFSF před nadměrným „zředěním“ novými investory a zaručují, že HFSF upíše nové akcie za cenu, která odráží hodnotu banky. Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že nové akcie mohou být vydány s nižší slevou ze současné tržní ceny, než jakou předpokládá sdělení o prodloužení z roku 2011, a považuje minimální cenu za přijatelnou.
(408)
Pokud by akcie byly vydány za vyšší cenu, hrozilo by, že soukromí investoři budou od účasti na kapitálovém navýšení odrazeni, a banka by proto získala jen omezený soukromý kapitál.
(409)
Komise se tudíž domnívá, že úroveň vlastního příspěvku a sdílení nákladů jsou v případě opatření C odpovídající.
7.6.3.3 Závěr o vlastním příspěvku a sdílení zátěže
(410)
Komise konstatuje, že ve srovnání s celkovou obdrženou státní rekapitalizací jsou vlastní příspěvek a sdílení zátěže ve formě prodeje aktiv na mnohem nižší úrovni, než jsou úrovně, které by Komise za běžných okolností považovala za dostačující. Avšak vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1, na jejichž základě může Komise přijmout nižší vlastní příspěvek a sdílení nákladů, se má za to, že plán restrukturalizace zajišťuje dostatečný vlastní příspěvek a sdílení zátěže.
(411)
Plán restrukturalizace rovněž vyhovuje požadavkům sdělení o bankovnictví z roku 2013, pokud jde o opatření C.
7.6.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(412)
Sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby v plánu restrukturalizace byla navržena opatření k omezení narušení hospodářské soutěže a k zajištění soutěžního prostředí v bankovním sektoru. Kromě toho by se uvedená opatření měla také zabývat otázkami morálního rizika a měla by zaručit, že se státní podpora nepoužije k financování protisoutěžního chování.
(413)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování částky podpory a výsledného narušení hospodářské soutěže musí Komise zohlednit jak absolutní, tak poměrnou částku obdržené státní podpory, jakož i míru sdílení nákladů a postavení finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. V tomto ohledu Komise připomíná, že banka obdržela od státu kapitál rovnající se 16 % jejích rizikově vážených aktiv (bez opatření C). S opatřením C banka obdržela závazek, že jí bude poskytnuta dodatečný vklad v hodnotě 2 864 miliard EUR, a celková kapitálová podpora tak dosáhne 23,7 % rizikově vážených aktiv banky. Kromě kapitálové podpory banka také obdržela podporu v oblasti likvidity. Banka získala záruky ohledně likvidity, které dosáhly k 15. dubnu 2011 částky 13 600 milionů EUR a k 30. listopadu 2013 částky 13 932 milionů EUR, což představuje 17 % rozvahy banky k témuž datu. Banka také obdržela nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, která k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR, což představovalo 18 % rozvahy banky k témuž datu. Potřeba provést opatření k omezení potenciálního narušení hospodářské soutěže je tudíž vzhledem k této poměrně vysoké částce podpory odůvodněná. Kromě toho má banka v Řecku velký podíl na trhu, k 31. prosinci 2012 držela 17 % podíl na trhu, pokud jde o úvěry, a 12 %, pokud jde o vklady. Akvizice banky New TT a Nea Proton zvýšily v září 2013 podíly banky na trhu na 20,7 %, pokud jde o úvěry, a 18,8 %, pokud jde o vklady (153).
(414)
Komise připomíná, že obtíže banky pramení především z vnějších otřesů, např. z řecké dluhové krize a z dlouhé recese, která od roku 2008 narušovala řecké hospodářství, jak podotýká 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. Snižuje se nutnost zabývat se otázkami morálního rizika, jelikož se banka podle všeho nedopustila nadměrného riskování. Jak konstatuje oddíl 7.6.1, rušivý účinek opatření podpory je vzhledem ke zmíněným faktorům nižší, a tudíž se snižuje také potřeba opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Z těchto důvodů může Komise výjimečně souhlasit s tím, že navzdory vysoké částce podpory plán restrukturalizace nestanoví žádné zmenšení rozvahy ani úvěrů v Řecku.
(415)
Komise však podotýká, že státní rekapitalizace umožnily bance, aby nadále provozovala své bankovní činnosti na zahraničních trzích a pojišťovací činnosti v Řecku.
(416)
V tomto ohledu Komise kromě již provedeného zmenšení pákového efektu a restrukturalizace bere na vědomí závazek banky, že do […] prodá své pojišťovací činnosti a do 31. prosince 2018 zmenší velikost svých mezinárodních aktiv, což pravděpodobně bude zahrnovat další odprodeje v […] a […], rovněž bere na vědomí závazek banky, že podporu nepoužije k financování růstu těchto podniků. Komise považuje za přiměřené, že snížení zahraničních aktiv bude větší, pokud fond HFSF v rámci opatření C vyplatí bance dodatečný kapitál, který přesáhne 1 miliardu EUR. Jak je uvedeno v 295. bodě odůvodnění, taková platba by zvýšila rušivé účinky podpory více než pouhý závazek podílet se na navýšení kapitálu. Pokud by však dodatečný kapitálový vklad byl nižší než 1 miliarda EUR, byl by podnětem k větší účasti soukromých investorů, kteří by museli poskytnout alespoň 1,5 miliardy EUR. Větší účast soukromého sektoru by navíc představovala dodatečné sdílení nákladů, jak je vysvětleno v 388. bodě odůvodnění. Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování opatření pro sdílení nákladů bude zohledněna jak cena zaplacená za pomoc získanou od státu, tak míra sdílení nákladů. Takže pokud fond HFSF vloží do banky méně než 1 miliardu EUR, zůstanou dodatečná narušení hospodářské soutěže omezená.
(417)
Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic, čímž zaručí, že banka nebude obdrženou státní podporu používat k tomu, aby získala nové podniky. Tento zákaz pomáhá zaručit, že je podpora použita výhradně na podporu obnovení životaschopnosti řeckých bankovních činností, a nikoli k růstu např. na zahraničních trzích.
(418)
Závazek snížit úroky placené z řeckých vkladů z neudržitelně vysokých úrovní rovněž zaručuje, že podpora nebude použita k financování neudržitelných strategií přijímání vkladů, které narušují hospodářskou soutěž na řeckém trhu. Obdobně závazek provést přísné pokyny, pokud jde o stanovení cen nových úvěrů na základě řádného posouzení úvěrového rizika, bance zabrání v tom, aby narušovala hospodářskou soutěž na řeckém trhu nevhodnými strategiemi stanovení cen úvěrů pro klienty.
(419)
S ohledem na specifickou situaci popsanou v oddíle 7.6.1. a na opatření vymezená v plánu restrukturalizace má Komise za to, že jsou zavedena dostačující ochranná opatření, která omezují narušení hospodářské soutěže.
7.7 SLEDOVÁNÍ
420)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci jsou požadovány pravidelné zprávy, aby Komise mohla ověřit, zda je plán restrukturalizace řádně prováděn. Jak je uvedeno v závazcích (154), Řecko zaručí, že kontrolní správce, který již byl jmenován bankou a schválen Komisí, bude sledovat, jak Řecko plní přijaté závazky, pokud jde o restrukturalizaci činností v Řecku a zahraničí a o správu a řízení banky a obchodní operace. Komise proto zastává názor, že je zaručeno řádné sledování provádění plánu restrukturalizace.
8. ZÁVĚR
(421)
Komise má za to, že Řecko protiprávně provedlo opatření podpory SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN) SA.31155 (2013/C) (2013/NN), přičemž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť uvedená opatření byla provedena předtím, než byla formálně oznámena Komisi. Komise se však domnívá, že plán restrukturalizace společně se závazky uvedenými v přílohách zaručují obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, jsou dostačující, pokud jde o sdílení nákladů a vlastní příspěvek, a vhodná a přiměřená, aby kompenzovala rušivé dopady opatření podpory, která jsou zkoumána v tomto rozhodnutí. Předložený plán restrukturalizace a závazky splňují kritéria sdělení o restrukturalizaci, a opatření podpory lze tudíž považovat za slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Následující opatření provedená či plánovaná Řeckem představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy:
a)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou bance Eurobank Ergasias SA. („Eurobanka“) poskytla Řecká banka a za kterou se zaručila Řecká republika (opatření L2);
b)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou Eurobance v prosinci 2012 poskytl Helénský fond finanční stability („HFSF“) (opatření B2);
c)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
d)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
e)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který učinil fond HFSF po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
f)
kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3).
2. S ohledem na plán restrukturalizace skupiny Eurobank (banka Eurobank Ergasias S.A. a všechny její dceřiné společnosti, tedy společnosti a pobočky v Řecku i v zahraničí, jak bankovní, tak nebankovní), který byl předložen 16. dubna 2014, a na závazky, které 16. dubna 2014 poskytlo Řecku, je následující státní podpora slučitelná s vnitřním trhem:
a)
kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR, kterou v květnu 2009 Řecko poskytlo Eurobance v rámci režimu rekapitalizace (opatření A);
b)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, jež k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR (opatření L2), kterou Eurobance poskytla Řecká banka a za kterou od července 2011 ručilo Řecko;
c)
první překlenovací rekapitalizace ve výši 3 970 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2012 (opatření B1);
d)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v prosinci 2012 (opatření B2);
e)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
f)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
g)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
h)
kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance Proton (opatření Pr1);
i)
financování celkové mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR Řeckým fondem pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a HFSF, které bylo v říjnu 2011 a květnu 2012 poskytnuto na činnosti převedené z banky Proton na banku Nea Proton (opatření NP1);
j)
celková kapitálová injekce ve výši 515 milionů EUR, kterou fond HFSF v říjnu 2011, únoru 2012, srpnu 2012 a prosinci 2012 poskytl bance Nea Proton (opatření NP2);
k)
kapitálová injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3);
l)
financování celkové mezery ve financování ve výši 667 milionů EUR fondy HDIGF a HFSF, které bylo v prosinci 2011 a únoru 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky T na banku Hellenic Postbank („banka TT“) (opatření T);
m)
kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance TT (opatření TT);
n)
financování celkové mezery ve financování ve výši 3 732,6 milionů EUR fondem HFSF, které bylo v lednu a červnu 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky TT na banku New Hellenic Postbank („banka New TT“) (opatření NTT1);
o)
kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR, který fond HFSF dne 29. ledna 2013 poskytl bance New TT (opatření NTT2).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 29. dubna 2014.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 29 de abril de 2014
relativa a la ayuda estatal SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) concedida por Grecia al grupo Eurobank relacionada con: la recapitalización y reestructuración de Eurobank Ergasias, S.A.; la ayuda de reestructuración a Proton Bank mediante la creación y capitalización de Nea Proton y la recapitalización adicional de Proton Bank por el Fondo Griego de Estabilidad Financiera; la resolución de Hellenic Postbank mediante la creación de un banco puente
[notificada con el número C(2014) 2933]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
(2014/885/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los Estados miembros y otros interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con las citadas disposiciones (1),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. PROCEDIMIENTOS RELACIONADOS CON EL GRUPO EUROBANK (2) (EN LO SUCESIVO DENOMINADO «EL BANCO» (3))
1)
Mediante Decisión de 19 de noviembre de 2008, la Comisión aprobó un régimen denominado «Medidas de apoyo a las instituciones de crédito griegas» (en lo sucesivo denominado «el régimen») destinado a garantizar la estabilidad del sistema financiero. El régimen contempla la concesión de ayudas mediante tres medidas: recapitalización, garantía de préstamos y deuda pública (4). En mayo de 2009, EFG Eurobank Ergasias S.A. (5) fue recapitalizado por Grecia en virtud de la medida de recapitalización.
2)
El considerando 14 de la Decisión de 19 de noviembre de 2008 establecía que se notificaría a la Comisión un plan de reestructuración con respecto a los beneficiarios de la medida de recapitalización.
3)
El 2 de agosto de 2010, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración del grupo Eurobank (en lo sucesivo denominado «el Banco»). La Comisión registró el plan, sus posteriores actualizaciones y la información complementaria presentada por las autoridades griegas, como asunto SA.30342 (PN26/2010) y, posteriormente, como asunto SA.32789 (2011/PN).
4)
El Banco se ha beneficiado en repetidas ocasiones de garantías estatales sobre instrumentos de deuda y de préstamos concedidos en el marco del régimen (6) y también de provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado.
5)
El 20 de abril de 2012, el Fondo Griego de Estabilidad Financiera (FGEF) facilitó al Banco una carta en la que se comprometía a participar en un proyecto de ampliación del capital social del Banco. El 28 de mayo de 2012, el FGEF concedió al Banco una recapitalización puente de 3 970 millones EUR (en lo sucesivo denominada «la primera recapitalización puente»).
6)
En mayo de 2012, las autoridades griegas notificaron a la Comisión que habían recibido la carta de compromiso del FGEF en favor del Banco. La Comisión la registró como ayuda no notificada [asunto SA.34825 (2012/NN)], puesto que la medida ya se había ejecutado.
7)
El 27 de julio de 2012, la Comisión incoó un procedimiento formal de investigación con respecto a la primera recapitalización puente (en lo sucesivo denominada «la Decisión de incoación») (7).
8)
En diciembre de 2012, el FGEF concedió al Banco una segunda recapitalización puente de 1 341 millones EUR («la segunda recapitalización puente»). El 21 de diciembre de 2012, el FGEF facilitó también al Banco un compromiso escrito de su participación en una ampliación del capital social del Banco y en la emisión de instrumentos de capital convertibles por un importe total máximo de 528 millones EUR (8). Las autoridades griegas notificaron dichas medidas a la Comisión el 27 de diciembre de 2012.
9)
En mayo de 2013, el FGEF participó en la ampliación del capital social del Banco, acordada en diciembre de 2012, que convirtió la primera y segunda recapitalizaciones puente en capital e inyectó en el Banco un importe adicional de 528 millones EUR de capital (en lo sucesivo denominada «la recapitalización de la primavera de 2013»).
10)
El 19 de diciembre de 2013, las autoridades griegas presentaron a la Comisión información sobre las condiciones de la recapitalización de la primavera de 2013.
11)
El 31 de marzo de 2014, el FGEF remitió al Banco una carta de compromiso sobre su participación en un proyecto de ampliación del capital social del Banco.
12)
El 16 de abril de 2014, las autoridades griegas presentaron a la Comisión un plan de reestructuración definitivo del Banco (en lo sucesivo denominado «el plan de reestructuración»). También le notificaron el compromiso del FGEF de suscribir plenamente la inminente recapitalización del Banco. En la misma fecha presentaron información sobre la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, señalando su intención de seguir prestando al Banco dicho apoyo a la liquidez, así como garantías estatales sobre instrumentos de deuda pública y obligaciones del Estado concedidas en el marco del régimen (9).
13)
La Comisión celebró numerosas reuniones y teleconferencias e intercambió correos electrónicos con representantes de las autoridades griegas y del Banco.
14)
Grecia acepta excepcionalmente que la presente Decisión sea adoptada únicamente en lengua inglesa.
1.2. PROCEDIMIENTO RELATIVO A LAS ACTIVIDADES ADQUIRIDAS
1.2.1. Procedimiento relativo a Nea Proton Bank
15)
El 26 de julio de 2012, la Comisión adoptó una Decisión relativa a la ayuda estatal SA.34488 (2012/C) «Ayuda a Nea Proton Bank a través de la creación y capitalización de Nea Proton Bank» (en lo sucesivo denominada «la Decisión de incoación Nea Proton») (10). Mediante dicha Decisión, la Comisión incoó un procedimiento de investigación formal en relación con: i) la financiación por parte del régimen de resolución del Hellenic Deposit and Investment Guarantee Fund (HDIGF) y del FGEF del déficit de financiación de 1 121,6 millones EUR entre los activos y pasivos de Proton Bank que habían sido transferidos a Nea Proton Bank; ii) una aportación de capital social inicial de 250 millones EUR por parte del FGEF a Nea Proton Bank, y iii) una aportación de capital adicional de 300 millones EUR por parte del FGEF a Nea Proton Bank que estaba prevista desde el momento de la adopción de la Decisión de incoación Nea Proton. La Comisión invitó a Grecia a presentar sus observaciones y a facilitar toda la información que pudiera contribuir a evaluar las medidas de ayuda. La sección 1 de la Decisión de incoación Nea Proton describía detalladamente el procedimiento relativo a Proton Bank, incluida la resolución de Proton Bank, la creación de Nea Proton Bank, la financiación del déficit de financiación y el capital social inicial aportado por el FGEF a Nea Proton Bank.
16)
El 1 de agosto de 2012, el FGEF suscribió capital social adicional en Nea Proton Bank por un importe de 230 millones EUR.
17)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó sus observaciones sobre la Decisión de incoación Nea Proton, que habían sido preparadas por el Banco de Grecia y el FGEF.
18)
El 31 de diciembre de 2012, el FGEF suscribió capital adicional en Nea Proton Bank por un importe de 35 millones EUR.
19)
En mayo de 2013, el FGEF puso en marcha el proceso de venta de Nea Proton Bank.
20)
El 12 de julio de 2013, las autoridades griegas informaron a la Comisión de su intención de adquirir Nea Proton Bank. La Comisión respondió el 15 de julio de 2013.
21)
El 15 de julio de 2013, el Banco firmó un acuerdo vinculante con el FGEF para adquirir la totalidad de las acciones y derechos de voto de Nea Proton Bank por un precio de 1 EUR y el FGEF se comprometió a recapitalizar Nea Proton Bank, antes de su cesión, con 395 millones EUR en efectivo.
22)
El 29 de julio de 2013, las autoridades griegas notificaron a la Comisión la aportación de capital de 395 millones EUR a Nea Proton Bank.
1.2.2. Procedimiento relativo a New TT Bank
23)
El 6 de mayo de 2013, la Comisión adoptó una Decisión relativa a la ayuda estatal SA.31155 (2013/C) «Ayuda estatal a Hellenic Postbank S.A. mediante la creación y capitalización de la entidad puente New TT Hellenic Postbank S.A.» (en lo sucesivo denominada «la Decisión de incoación New TT») (11). En dicha Decisión, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal por lo que se refiere a: i) una aportación de capital de 500 millones EUR por parte del FGEF a New TT Hellenic Postbank S.A. (en lo sucesivo denominado «New TT Bank»); ii) una financiación de 4 100 millones EUR (12) del déficit de financiación (13) resultante de la transferencia de las actividades bancarias de Hellenic Postbank S.A. (en lo sucesivo denominado «TT Bank») a New TT Bank; iii) una aportación de capital en TT Bank de 224,96 millones EUR por parte de Grecia en forma de acciones preferentes en el marco del régimen, y iv) una intervención por importe de 680 millones EUR por parte del HDIGF en favor de los activos de T Bank S.A. (en lo sucesivo denominado «T Bank»), que habían sido transferidos a TT Bank. La Comisión invitó a Grecia a presentar sus observaciones y a facilitar toda la información que pudiese ayudar a evaluar la ayuda de reestructuración. La sección 1 de la Decisión de incoación de New TT describe en detalle los procedimientos relativos a la resolución de T Bank a través de su venta a TT Bank y la resolución de TT Bank mediante la creación de New TT Bank.
24)
En junio de 2013, el FGEF puso en marcha el procedimiento para la venta de New TT Bank.
25)
El 15 de julio de 2013, las autoridades griegas informaron a la Comisión de la decisión del FGEF de vender New TT Bank al Banco y los motivos de tal decisión.
26)
El 15 de julio de 2013, el Banco firmó un acuerdo vinculante con el FGEF para adquirir la totalidad de las acciones y derechos de voto de New TT Bank.
27)
El 19 de julio de 2013, Grecia presentó sus observaciones sobre la Decisión de incoación New TT.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. EL BANCO Y SUS DIFICULTADES
2.1.1. Contexto general del sector bancario griego
28)
El PIB real de Grecia disminuyó un 20 % entre 2008 y 2012, como se muestra en el cuadro 1. En consecuencia, los bancos griegos registraron un rápido aumento de la tasa de impago de los préstamos a las empresas y hogares griegos (14). Estas circunstancias afectaron negativamente al rendimiento de los activos de las entidades bancarias griegas y generaron necesidades de capital.
Cuadro 1
Crecimiento del PIB real en Grecia, 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Crecimiento del PIB real (%)
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
-
Fuente:
Eurostat, disponible en: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
29)
Además, en febrero de 2012, Grecia estableció un intercambio de obligaciones del sector privado conocido como «participación del sector privado» (en lo sucesivo denominado «el Programa PSI»). Los bancos griegos participaron en el Programa PSI, en el curso del cual el Gobierno griego ofreció nuevas garantías a los obligacionistas privados existentes (incluidas nuevas obligaciones de deuda pública griega), obligaciones ligadas al PIB y notas de pago del Programa PSI emitidas por el Fondo Europeo de Estabilidad Financiera (FEEF) a cambio de los nuevas obligaciones de deuda pública griega, con una quita nominal del 53,5 % y vencimientos más largos (15). Las autoridades griegas anunciaron los resultados de dicho intercambio de obligaciones el 9 de marzo de 2012 (16). El intercambio conllevó pérdidas significativas para los obligacionistas (estimadas por término medio, por el Banco de Grecia, en el 78 % del importe nominal de las antiguas obligaciones de deuda pública griega para los bancos griegos) y necesidades de capital que se anotaron con carácter retroactivo en los estados financieros de los bancos griegos correspondientes a 2011.
Cuadro 2
Total de pérdidas de los principales bancos griegos en el marco del Programa PSI (millones EUR)
Banco
Importe nominal de las obligaciones de deuda pública griega
Importe nominal de los préstamos estatales
Importe nominal total
Pérdidas para el sector privado derivadas de las obligaciones de deuda pública griega
Pérdida para el sector privado derivadas de obligaciones estatales
Pérdidas l de PSI
Pérdida/ISP bruta total de capital básico de nivel 1 (17) (%)
Pérdidas brutas totales del sector privado/activos totales (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT Bank)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton Bank
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 14.
30)
Dado que los bancos griegos se enfrentaron a importantes déficits de capital como resultado del Programa PSI y a la prolongada recesión, el Memorando de Política Económica y Financiera (MPEF) del segundo programa de ajuste para Grecia celebrado entre el Gobierno griego, la Unión Europea, el Fondo Monetario Internacional (FMI) y el Banco Central Europeo (BCE), el 11 de marzo de 2012, destinó fondos a la recapitalización de los bancos. Las autoridades griegas cifraron el total de las necesidades de recapitalización bancaria y los costes de resolución que debían financiarse en el marco de este Programa en 50 000 millones EUR (18). Este importe se calculó sobre la base de una prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia para el período comprendido entre diciembre de 2011 y diciembre de 2014 (en lo sucesivo denominada «la prueba de resistencia de 2012»), que se basó en previsiones de las pérdidas crediticias realizadas por Blackrock (19). Los fondos para la recapitalización de los bancos griegos están disponibles por intermediación del FGEF. En el cuadro 3 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos resultantes de la prueba de resistencia de 2012.
Cuadro 3
Prueba de resistencia de 2012: necesidades de capital de los principales bancos griegos (millones EUR)
Banco
Capital básico de nivel 1 de referencia (diciembre 2011)
Pérdida bruta total del sector privado
(diciembre 2011)
Provisiones relativas al sector privado
(junio 2011)
Previsiones de pérdidas brutas
acumuladas para el riesgo de crédito
Reservas dotadas para préstamos incobrables
(diciembre 2011)
Generación de capital interno
Objetivo de coeficiente de capital básico de nivel 1 (diciembre 2014)
Necesidades de capital
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alfa
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton Bank
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Fuente:
Banco de Grecia, Informe sobre la recapitalización y reestructuración del sector bancario griego, diciembre de 2012, p. 8.
31)
De conformidad con el MPEF de marzo de 2012, «los bancos que presenten planes viables de obtención de capital tendrán la oportunidad de solicitar y recibir apoyo público de tal forma que se preserven los incentivos al sector privado para aportar capital y, por lo tanto, se reduzca al mínimo la carga para los contribuyentes» (20). El Banco de Grecia había puesto de manifiesto que solo los cuatro mayores bancos (Eurobank, National Bank of Greece, Piraeus Bank y Alpha Bank) eran viables (21). Estos bancos recibieron una primera recapitalización del FGEF en mayo de 2012.
32)
Los depósitos nacionales en los bancos de Grecia disminuyeron un 37 % entre finales de 2009 y junio de 2012 debido a la recesión y a la incertidumbre política. Los bancos se vieron obligados a pagar tipos de interés más elevados para intentar retener los depósitos. Los costes de los depósitos aumentaron, reduciendo el margen neto de beneficio de los bancos. Como los bancos griegos estaban excluidos de los mercados de financiación mayorista, pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del Eurosistema (22), presentándose una parte creciente de la misma en forma de provisión urgente de liquidez concedida por el Banco de Grecia. Los importes que esos bancos obtuvieron fueron especialmente cuantiosos en el segundo semestre de 2012.
33)
Tras las elecciones celebradas en junio de 2012, los depósitos comenzaron a crecer de nuevo. La financiación total del Eurosistema a los bancos griegos ha disminuido desde el 31 de diciembre de 2012.
34)
El 3 de diciembre de 2012, Grecia lanzó un programa de recompra de las nuevas obligaciones de deuda pública griega recibidas en el marco del Programa PSI, a precios que oscilaban entre el 30,2 % y el 40,1 % de su valor nominal (23). Los bancos griegos participaron en dicho programa de recompra, que se tradujo en nuevas pérdidas en sus balances puesto que la pérdida contable (es decir, la diferencia entre el valor de mercado y el valor nominal) contabilizada en el momento del Programa PSI pasó a ser definitiva e irreversible (24).
35)
En diciembre de 2012, los cuatro grandes bancos griegos recibieron una segunda recapitalización del FGEF.
36)
En el otoño de 2013, el Banco de Grecia puso en marcha una nueva prueba de resistencia para evaluar la solidez de la posición de capital de las entidades bancarias griegas en el contexto de una hipótesis de referencia y una hipótesis adversa.
37)
En julio de 2013, el Banco de Grecia encargó a un asesor que realizase un diagnóstico sobre las carteras de préstamos de todos los bancos griegos. El asesor realizó proyecciones sobre pérdida de crédito en dichas carteras y en los préstamos con riesgo griego en las sucursales y filiales extranjeras en un plazo de tres años y medio y durante toda la vigencia de los préstamos. El análisis aportó proyecciones sobre pérdida de crédito en dos hipótesis macroeconómicas, una de referencia y otra adversa. Las pérdidas de crédito de las carteras de préstamos exteriores fueron estimadas por el Banco de Grecia a partir de datos facilitados por el asesor.
38)
Sobre la base de la evaluación del asesor, el Banco de Grecia realizó una evaluación de las necesidades de capital con el apoyo técnico de un segundo asesor.
39)
Los elementos clave de la evaluación de las necesidades de capital según la prueba de resistencia de 2013 fueron: i) las proyecciones sobre pérdida de crédito (25) de las carteras de préstamos de los bancos sobre una base consolidada para los riesgos griegos y los riesgos extranjeros, netas de las reservas de préstamos vigentes, y ii) la rentabilidad operativa estimada de los bancos para el período de junio de 2013 a diciembre de 2016, basada en una estimación prudente de los planes de reestructuración presentados al Banco de Grecia durante el cuarto trimestre de 2013. En el cuadro 4 se resume el cálculo de las necesidades de capital de los principales bancos griegos sobre una base consolidada y con arreglo a la hipótesis de referencia para las pruebas de resistencia de 2013.
Cuadro 4
Prueba de resistencia de 2013: necesidades de capital de los bancos griegos sobre una base consolidada en la hipótesis de referencia (millones EUR)
Bancos
Referencia de capital básico de nivel 1 (junio de 2013) (1)
Reservas para préstamos incobrables (junio
2013) (2)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos griegos (3)
Proyecciones sobre pérdida de crédito para riesgos exterior es (26) (4)
Generación de capital interno (5)
Coeficiente de capital básico de nivel 1 de la prueba de resistencia (diciembre 2016) (6)
Necesidades de capital
(7) = (6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Fuente:
Banco de Grecia, Pruebas de resistencia de 2013 del sector bancario griego, marzo 2014, p. 42.
40)
El 6 de marzo de 2013, el Banco de Grecia informó de los resultados de las pruebas de resistencia de 2013 y pidió a los bancos que, para mediados de abril de 2014, presentasen sus planes de obtención de capital para cubrir las necesidades de capital en la hipótesis de referencia.
2.1.2. Actividades económicas del Banco
41)
El Banco ofrece servicios bancarios universales a hogares y empresas, principalmente en Grecia y en el este y sudeste de Europa (Chipre, Rumanía, Bulgaria, Serbia y Ucrania), con toda la gama de productos y servicios bancarios y financieros. Realiza su actividad en el sector minorista, de banca empresarial y privada, la gestión de activos, seguros, tesorería, mercados de capitales y otros servicios. El Banco es una sociedad constituida en Grecia y sus acciones se cotizan en la Bolsa de Atenas. El 31 de diciembre de 2012, el Banco empleaba un total de 17 427 personas, aproximadamente la mitad de ellas en el este y sureste de Europa y la otra mitad en Grecia (29).
42)
El Banco participó en el Programa PSI, intercambiando obligaciones de deuda pública griega y préstamos del Estado por un valor nominal de 7 336 millones EUR. Su carga total relacionada con el Programa PSI ascendía a unos 5 781 millones EUR antes de impuestos y fue enteramente registrada en su contabilidad de 2011 (30). Durante el programa de recompra de diciembre de 2012, el Banco vendió las nuevas obligaciones de deuda pública griega que había recibido en el marco del Programa PSI con un descuento importante con respecto al valor nominal. Dicha venta cristalizó sus pérdidas en las nuevas obligaciones de deuda pública griega.
43)
Las cifras clave del Banco en los meses de diciembre de 2010, 2011, 2012 y 2013 (datos consolidados) se presentan en el cuadro 5.
Cuadro 5
Cifras clave de Eurobank en 2010, 2011, 2012 y 2013
Beneficios y pérdidas
(en millones EUR)
2010
2011
2012
2013
(incluye New TT Bank y Nea Proton Bank desde la fecha de su adquisición)
Ingresos netos por intereses
2 103
2 965
1 461
1 294
Total de ingresos operativos
2 730
2 226
1 755
1 587
Total gastos de funcionamiento
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Ingresos antes de provisiones
1 450
1 103
703
516
Pérdidas por riesgo de crédito
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Pérdidas del PSI
-6 012
- 363
Otras pérdidas
- 737
- 373
- 522
Resultado neto del ejercicio
84
-5 496
-1 440
-1 157
Cifras selectivas sobre volúmenes (millones EUR)
31.12.2010
31.12.2011
31.12.2011
31.12.2013 (incluye New TT Bank y Nea Proton Bank)
Total préstamos y anticipos a clientes
53 412
48 094
43 171
45 610
Depósitos totales
41 173
32 459
30 752
41 535
Total activos
87 188
76 822
67 653
77 586
Capital total (31)
6 094
875
- 685
4 523
Fuentes:
2013: Resultados financieros del ejercicio 2013 - Estados financieros consolidados, pp. 3 y 4 http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 y 2011: Resultados financieros del ejercicio 2012 - Estados financieros consolidados, pp. 3 y 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: ICC Eurobank-Press Release, Full Year 2011 Results, pp. 5 y 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
44)
El cuadro 5 pone de manifiesto que además de las enormes pérdidas que contabilizó en 2011 debido al Programa PSI (5 781 millones EUR (32)), el Banco sufrió debido a la reducción de sus ingresos (como consecuencia, entre otras razones, de los elevados costes de los depósitos) y las elevadas y crecientes pérdidas por el deterioro del valor de sus carteras de préstamos en Grecia y en el extranjero. La posición de liquidez del Banco se vio gravemente afectada por la retirada de depósitos y su coeficiente préstamos/depósitos alcanzó el 148 % a 31 de diciembre de 2011, mientras que el 42 % de su balance estaba financiado por el Eurosistema en esa fecha.
45)
En las pruebas de resistencia de 2013, cuyos resultados fueron anunciados el 6 de marzo de 2014, el Banco de Grecia estimó las necesidades de capital del Banco en 2 945 millones EUR en la hipótesis de referencia. Ese importe no incluía las medidas paliativas, es decir, ya asumía que el Banco adoptaría medidas paliativas en forma de cesiones, lo que se suponía contribuiría a reducir sus necesidades de capital.
46)
Para cubrir la necesidad de capital detectada de 2 945 millones EUR, el Banco propuso reforzar las medidas paliativas, aunque estas, sin embargo, solo generarán un importe total ligeramente superior al estimado por el Banco de Grecia al calcular las necesidades de capital. Estas medidas paliativas incluyen la cesión de activos adicionales (venta de […] (33), venta del […] % de la filial de seguros y reducción de la participación en las actividades inmobiliarias en un 20 % hasta […]) (34).
47)
Dado que estas medidas paliativas más ambiciosas solo pueden cubrir una mínima parte de las necesidades de capital detectadas, el 12 de abril de 2014 la junta general extraordinaria de accionistas decidió proceder a un aumento de capital de 2 864 millones EUR en forma de una oferta de capital no preferente (es decir, un aumento de capital con supresión de derechos preferentes) a inversores internacionales y una oferta pública de venta en Grecia. Si la demanda de los inversores privados no fuese suficiente para cubrir la totalidad del aumento de capital, el FGEF cubrirá la diferencia mediante la suscripción de las nuevas acciones restantes, previa conversión de los actuales instrumentos de capital subordinado del Banco en acciones.
2.2. ADQUISICIONES POR EL BANCO DE ACTIVIDADES BANCARIAS EN GRECIA
48)
El 15 de julio de 2013, el Banco firmó dos acuerdos vinculantes con el FGEF para adquirir la totalidad de las acciones y derechos de voto de Nea Proton Bank y New TT Bank.
2.2.1. Adquisición de Nea Proton Bank
Resolución de Proton Bank y Nea Proton Bank
49)
El 9 de octubre de 2011, el Banco de Grecia procedió a la resolución de Proton Bank. La licencia de Proton Bank fue revocada por el Banco de Grecia, que puso en marcha el proceso de liquidación (35).
50)
A propuesta del Banco de Grecia y tras la decisión del Ministerio de Finanzas (36), se creó Nea Proton Bank como entidad de crédito provisional y todos los depósitos (minoristas, bancarios y del Estado), la red de sucursales y una serie de activos seleccionados (carteras de préstamos y valores) se transfirieron de Proton Bank a Nea Proton Bank. La participación en capital social, la deuda subordinada y los préstamos de alto riesgo se quedaron en Proton Bank. El FGEF inyectó capital social inicial por importe de 250 millones EUR (37) en Nea Proton Bank y pasó a ser su único accionista. El volumen del balance de apertura de Nea Proton Bank era aproximadamente de 3 000 millones EUR.
51)
A finales de 2011, los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank ascendían a 1 200 millones EUR (38).
Adquisición de Nea Proton Bank por el Banco
52)
La Ley griega sobre resolución bancaria establece que el FGEF debe enajenar su participación en una entidad de crédito provisional en el plazo de dos años a partir de la fecha de la decisión ministerial por la que se crea dicha entidad (39). Por ello y de conformidad con el MPEF, el FGEF procedió a vender sus acciones en Nea Proton Bank. El asesor financiero de FGEF se puso en contacto con una serie de posibles inversores (incluidos bancos griegos, bancos extranjeros y patrocinadores financieros), pero solo dos de ellos, el Banco y un fondo de inversión libre estadounidense presentaron ofertas finales, y solo la oferta del Banco fue considerada conforme a lo dispuesto en la carta de acompañamiento del FGEF y, por tanto, válida.
53)
A 31 de mayo de 2013, los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank ascendían a 811 millones EUR y su capital reglamentario era de -203 millones EUR. En la misma fecha, Nea Proton Bank necesitaba una recapitalización total de 276 millones EUR para alcanzar un 9 % de coeficiente de capital básico de nivel 1. El Banco abonó una contraprestación en efectivo de 1 EUR por la totalidad de las acciones y derechos de voto de Nea Proton Bank. El Banco solicitó al FGEF recapitalizar Nea Proton Bank con un importe de 395 millones EUR, que, al margen de los 276 millones EUR necesarios para adaptar el coeficiente de adecuación del capital de Nea Proton Bank de nuevo al 9 %, daría lugar a un importe adicional de 119 millones EUR para hacer frente a las disposiciones adicionales de las provisiones por pérdidas crediticias y a las pérdidas antes de impuestos esperadas hasta 2016. En virtud de las condiciones de la venta, el FGEF se comprometió a cubrir las necesidades de capital de Nea Proton Bank antes de la conclusión de la operación con una aportación de 395 millones EUR en efectivo.
2.2.2. Adquisición de New TT Bank
Resolución de TT Bank y de New TT Bank
54)
El 18 de enero de 2013, las autoridades griegas procedieron a la resolución de TT Bank. La licencia de TT Bank fue suspendida por el Banco de Grecia, que puso en marcha el proceso de liquidación (40).
55)
A propuesta del Banco de Grecia y tras la decisión del Ministerio de Finanzas (41), New TT Bank se creó como entidad de crédito provisional, con unos activos de 10 800 millones EUR (en forma de efectivo, bonos del Tesoro, préstamos productivos, depósitos minoristas, financiación central y obligaciones de deuda pública griega (42)) que le fueron transferidos. Un total de 1 200 millones EUR de activos netos se mantuvieron en TT Bank en forma de valores de renta variable, préstamos no productivos, activos y pasivos de tipo fiscal de TT, y gravámenes y derechos de todo tipo. El FGEF inyectó capital social inicial por importe de 500 millones EUR en New TT Bank y pasó a ser su único accionista. El volumen del balance de apertura de New TT Bank tras la aportación de capital era de aproximadamente 15 100 millones EUR.
Adquisición de New TT Bank por el Banco
56)
Como parte de los compromisos del MPEF, el FGEF procedió a la venta de sus participaciones en New TT Bank. De este modo también cumplió su obligación de ceder sus acciones de dicha entidad de crédito provisional en el plazo de dos años a partir de su creación. Su asesor financiero se puso en contacto con una amplia gama de inversores potenciales, incluidos bancos griegos, bancos extranjeros y patrocinadores financieros. Solo los cuatro grandes bancos griegos presentaron ofertas finales y de ellas la preferida fue la del Banco.
57)
El Banco acordó pagar un total de 681 millones EUR en forma de acciones ordinarias de nueva emisión para la compra de New TT Bank. Según el convenio de suscripción, la contraprestación inicial pagada por el Banco estaba sujeta a nuevos ajustes sobre la base de una evaluación del valor neto de los activos (43).
58)
Por consiguiente, la junta general extraordinaria de accionistas del Banco de 26 de agosto de 2013 aprobó el aumento del capital social de la entidad por importe de 425 625 000 EUR mediante la emisión de 1 418 750 000 nuevas acciones ordinarias (44) con un valor nominal de 0,3 EUR cada una y un precio de oferta de 0,48 EUR. La ampliación de capital fue suscrita íntegramente por el FGEF en forma de contribución en especie. Esta contribución en especie adoptó la forma de todas las acciones de New TT Bank propiedad del FGEF, con un valor total de 681 millones EUR. A raíz de esta operación, la participación del FGEF en el Banco aumentó del 93,5 % al 95,2 %.
2.3. MEDIDAS DE AYUDA
59)
El Banco se ha beneficiado de medidas de apoyo al capital A, B1, B2, B3, B4 y C y de medidas de apoyo a la liquidez L1 y L2. Proton Bank y Nea Proton Bank se beneficiaron de las siguientes medidas: Pr1, Pr2, Pr3, NP1, NP2 y NP3. T Bank, TT Bank y New TT Bank se beneficiaron de las medidas T, TT, NTT1 y NTT2.
2.3.1. Medidas de ayuda otorgadas al Banco en virtud del régimen
60)
El Banco ha obtenido varias formas de ayuda en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos, en virtud de las medidas de recapitalización, garantía de préstamos y préstamo con cargo a obligaciones del Estado.
2.3.1.1. Ayuda de liquidez concedida por el Estado con arreglo a las medidas de garantía de préstamos y préstamo con cargo a obligaciones del Estado (Medida L1)
61)
El Banco se benefició y sigue beneficiándose de ayuda en el marco de la medida de garantía de préstamos y préstamo con cargo a obligaciones del Estado. Dicha ayuda se denomina en la presente Decisión «Medida L1». A 30 de noviembre de 2013 (45), las garantías concedidas al Banco sumaban alrededor de 13 900 millones EUR. En esa fecha el Banco no tenía pendiente ningún préstamo de obligaciones del Estado. A 15 de abril de 2011, el Banco había recibido préstamos con cargo a obligaciones del Estado por valor de 1 737 millones EUR y se había beneficiado de 13 600 millones EUR de garantías estatales concedidas en el marco del régimen.
62)
En el plan de reestructuración del Banco presentado por las autoridades griegas a la Comisión el 16 de marzo de 2014, las autoridades griegas pusieron de manifiesto su intención de proseguir la concesión de garantías y préstamos con cargo a obligaciones del Estado al amparo del régimen durante el período de reestructuración.
2.3.1.2. Recapitalización estatal concedida con arreglo a la medida de recapitalización en el marco del régimen (Medida A)
63)
En mayo de 2009, el Banco recibió una aportación de capital de 950 millones EUR (46) (medida A) en virtud de la medida de recapitalización del régimen. Esta aportación ascendió a aproximadamente el 2 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco en ese momento.
64)
La recapitalización adoptó la forma de acciones preferentes suscritas por Grecia, que había suscrito un cupón del 10 % con un plazo de vencimiento de cinco años. En 2010 la duración de las acciones preferentes se prorrogó al mismo tiempo que su remuneración aumentó. Desde ese momento, si las acciones preferentes no son amortizadas en un plazo de cinco años a partir de su emisión y la junta general de accionistas no ha tomado ninguna decisión por lo que se refiere al rescate de las acciones, el Ministerio de Hacienda aumentará el cupón un 2 % anualmente de forma acumulativa (es decir, un cupón del 12 % en el sexto año, del 14 % el séptimo, etc.).
2.3.2. Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (Medida L2)
65)
La provisión urgente de liquidez es una medida excepcional que permite a una entidad financiera solvente que debe hacer frente a problemas de liquidez temporales, recibir financiación del Eurosistema, sin que esta operación forme parte de la política monetaria única. El tipo de interés pagado por la entidad financiera para la provisión urgente de liquidez es de […] puntos básicos por encima del tipo de interés que paga por una refinanciación regular del banco central.
66)
El Banco de Grecia es responsable de la provisión urgente de liquidez, lo que implica que todos los costes y los riesgos inherentes a la provisión de dicha liquidez son soportados por él (47). Grecia concedió al Banco de Grecia una garantía estatal que se aplica al importe total de la provisión urgente de liquidez concedida por el Banco de Grecia. La adopción del artículo 50, apartado 7, de la Ley 3943/2011, que modificó el artículo 65, apartado 1, de la Ley 2362/1995, permitió al Ministerio de Finanzas conceder garantías en nombre del Estado al Banco de Grecia para salvaguardar las reclamaciones del Banco de Grecia contra las entidades de crédito. Los bancos que se benefician de la provisión urgente de liquidez han de pagar una prima de garantía al Estado por un importe de […] puntos básicos.
67)
Desde el 31 de diciembre de 2011, el Banco se benefició de 14 950 millones EUR en concepto de provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (48), mientras que, desde el 31 de diciembre de 2012, se benefició de otros 12 000 millones EUR por el mismo concepto.
2.3.3. Medidas de ayuda concedidas al Banco a través del FGEF
68)
Desde 2012, el Banco se ha beneficiado de varias medidas de apoyo al capital concedidas por el FGEF. El cuadro 6 resume dichas medidas.
Cuadro 6
Medidas de apoyo al capital concedidas al Banco a través del FGEF
1a recapitalización puente - mayo 2012 (millones EUR)
2a recapitalización puente - diciembre 2012 (millones EUR)
Carta de compromiso - diciembre 2012
(millones EUR)
Recapitalización de la primavera de 2013 - mayo 2013 (millones EUR)
Compromiso de recapitalización - abril 2014 (millones EUR)
Medida
B1
B2
B3
B4
C
Importe
(millones EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1. Primera recapitalización puente (Medida B1)
69)
Los considerandos 15 a 32 de la Decisión de incoación Eurobank describen detalladamente la primera recapitalización puente de mayo de 2012 (Medida B1). Los antecedentes y principales características de esta medida se establecen en la presente sección.
70)
El 20 de abril de 2012, el FGEF facilitó una carta al Banco comprometiéndose a participar en un proyecto de ampliación de capital del Banco por un importe de hasta 4 200 millones EUR.
71)
En el marco de la Medida B1, el FGEF transfirió 3 970 millones EUR de obligaciones del EFSF al Banco el 28 de mayo de 2012, en consonancia con las disposiciones en materia de recapitalización puente establecidas en la Ley 3864/2010 por la que se creó el FGEF (en lo sucesivo denominada «Ley FGEF»). Las obligaciones del EFSF transferidas al Banco eran pagarés del FEEF con vencimientos a seis y diez años y una fecha de emisión de 19 de abril de 2012. La Comisión ya estableció en el considerando 48 de la Decisión de incoación Eurobank que «la recapitalización puente concluida el 28 de mayo de 2012 es la ejecución de la obligación asumida en la carta de compromiso y, por tanto, una continuación de la misma ayuda». Tanto las cantidades concedidas en la carta de compromiso como en la primera recapitalización puente fueron calculadas por el Banco de Grecia para garantizar que el Banco alcanzase un coeficiente de adecuación del capital del 8 % a 31 de diciembre de 2011, fecha de la reserva retroactiva de la recapitalización puente en los registros del Banco. Como puede observarse en el cuadro 3, la Medida B1 solo cubría una parte limitada de las necesidades totales de capital, determinadas mediante la prueba de resistencia de 2012. Se suponía que el Banco debía obtener capital a través de una futura ampliación de capital y la recapitalización puente estaba encaminada exclusivamente a preservar su capacidad para acogerse a la financiación del BCE hasta que dicha ampliación tuviese lugar.
72)
Durante el período comprendido entre la fecha de la primera recapitalización puente y la fecha de conversión de la primera recapitalización puente en acciones ordinarias y otros instrumentos financieros convertibles, el convenio previo a la suscripción entre el Banco y el FGEF estipulaba que el Banco abonaría a FGEF una comisión anual del 1 % sobre el valor nominal de las notas del FEEF y que cualquier pago de cupones e intereses devengados a las notas del FEEF durante ese período debería contabilizarse como una aportación de capital adicional por parte del FGEF (49).
2.3.3.2. Segunda recapitalización puente (Medida B2)
73)
El Banco registró nuevas pérdidas en el otoño de 2012. Por lo tanto, su capital volvió a situarse por debajo de los requisitos mínimos de capital para poder seguir acogiéndose a la financiación del BCE.
74)
En consecuencia, se hizo necesaria una segunda recapitalización puente. El 21 de diciembre de 2012, el FGEF procedió a una segunda recapitalización puente por importe de 1 341 millones EUR (Medida B2), que fue nuevamente abonada mediante la transferencia al Banco de obligaciones del FEEF.
2.3.3.3. Carta de compromiso de 21 de diciembre de 2012 (Medida B3)
75)
Además de la segunda recapitalización puente, el 21 de diciembre de 2012 el FGEF facilitó al Banco una carta de compromiso para su participación en la ampliación del capital social del Banco y en los instrumentos convertibles que debían emitirse, por un importe total de hasta 528 millones EUR (Medida B3).
76)
El total de las dos recapitalizaciones puente (Medidas B1 y B2) y del importe adicional comprometido en diciembre de 2012 (Medida B3) significó que el FGEF había comprometido el total de las necesidades de capital, determinadas en la prueba de resistencia de 2012 (5 839 millones EUR (50)).
2.3.3.4. Recapitalización de la primavera de 2013 (Medida B4)
77)
El 30 de abril de 2013, la junta general de accionistas aprobó un incremento del capital social del Banco por un importe de 5 839 millones EUR (en lo sucesivo denominada «recapitalización de la primavera de 2013»). Por consiguiente, el Banco emitió 3 789 317 357 nuevas acciones de un valor nominal de 0,30 EUR a un precio de 1,54 EUR por acción.
78)
En la misma fecha, la junta general de accionistas decidió asimismo que el total del capital sería facilitado por el FGEF y se pagaría en especie, en forma de obligaciones del FEEF.
79)
En consecuencia, el FGEF inyectó un total de 5 839 millones EUR en el Banco en forma de acciones ordinarias en mayo de 2013 (Medida B4). Dicho importe es igual a la suma de las medidas B1, B2 y B3.
80)
Mediante la recapitalización de la primavera de 2013, la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) fueron convertidas en una recapitalización permanente y se materializó el compromiso de conceder ayuda adicional en forma de capital (Medida B3).
81)
El precio de las nuevas acciones se fijó en el 50 % del precio medio de la cotización en Bolsa durante los 50 días de negociación anteriores a la determinación del precio de la oferta. Como resultado de un desdoblamiento inverso de acciones decidido por la junta general de accionistas del 30 de abril de 2012 (51), el precio de las nuevas acciones se fijó en 1,54 EUR.
82)
Inmediatamente después de la recapitalización de la primavera de 2013, el FGEF se convirtió en el principal accionista del Banco con una participación del 98,56 %. Sin embargo, después de que el Banco completara otro ejercicio de gestión del pasivo, dicha participación descendió hasta el 93,55 % en junio de 2013 (véase la sección 2.4.5). En agosto de 2013, el Banco emitió nuevas acciones a favor del FGEF a fin de comprar New TT Bank como consecuencia de lo cual la participación del FGEF aumentó hasta el 95,23 % (52).
2.3.3.5. Compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C)
83)
El 6 de marzo de 2014, el Banco de Grecia informó de los resultados de una prueba de resistencia realizada en el segundo semestre de 2013 e indicó que, en la hipótesis de referencia, las necesidades de capital del Banco para el período 2014-2016 alcanzarían 2 945 millones EUR.
84)
El 31 de marzo de 2014, el FGEF envió una carta al Banco indicando que tenía la intención y la capacidad de respaldar cualquier ampliación de capital llevada a cabo en virtud de la Ley FGEF 3864/2010, en su versión modificada de 30 de marzo de 2014, requerida para cumplir las necesidades de capital detectadas en las pruebas de resistencia. La Ley FGEF dispone que si al final del período de suscripción no hay suficiente demanda de inversores privados a un precio determinado por el Consejo General del FGEF basado en dos tasaciones independientes, el FGEF suscribirá las acciones restantes, previa conversión del instrumento de capital subordinado existente del Banco en acciones tal como se indica en el artículo 6a.
85)
El 12 de abril de 2014, la junta extraordinaria de accionistas aprobó la ampliación de capital por un importe de 2 864 millones EUR en el marco de la Ley FGEF e indicó que el precio de la oferta no podía ser inferior al precio nominal de 0,30 EUR por acción y al precio mínimo que deberá fijar el FGEF (53).
86)
En consonancia con la Ley FGEF, el FGEF nombró dos asesores independientes para determinar el valor del Banco. El 10 de abril de 2014, los dos asesores concluyeron su trabajo y cada uno de ellos aportó una horquilla en la que se situaría el valor del Banco. Ambas horquillas coinciden en gran medida. Basándose en estas estimaciones, el Consejo General del FGEF determinó el 14 de abril de 2014 el precio mínimo al que las nuevas acciones del Banco podrán ofrecerse a los inversores y el precio al que se ofrece el margen de capital, en caso necesario (54). El 15 de abril de 2014 aprobó la oferta realizada por un consorcio de inversores para suscribir nuevas acciones por un importe de 1 300 millones EUR a un precio de 0,30 EUR por acción («inversor principal» (55) (56)).
87)
El 24 de abril de 2014 Eurobank anunció el inicio de la constitución de la cartera a un precio que va de 0,30 a 0,33 EUR (57). Si hay una demanda suficiente para cubrir la totalidad de 2 864 millones EUR a un precio superior a 0,30 EUR, el inversor principal tendrá que ajustar sus precios al precio más elevado o cancelar sus órdenes, en cuyo caso recibirá una compensación. Si hay una demanda suficiente de inversores privados (incluida la procedente del inversor principal) para cubrir la totalidad de los 2 864 millones EUR a un precio de 0,30 EUR, el inversor principal recibirá una asignación prioritaria. Si no hay suficiente demanda (incluida la del inversor principal) a un precio de 0,30 EUR, la deuda subordinada se convertirá en nuevas acciones. Según lo previsto en la Ley FGEF, todas las acciones no suscritas después de la conversión de la deuda subordinada serán suscritas por el FGEF al mismo precio de 0,30 EUR por acción.
2.3.4. Medidas de ayuda a los bancos adquiridos
2.3.4.1. Medidas de ayuda a Proton Bank y Nea Proton Bank
88)
Desde 2008, Proton Bank y Nea Proton Bank se han beneficiado de diversas medidas de ayuda. El cuadro 7 las resume.
Cuadro 7
Resumen de las medidas de apoyo al capital de Proton y Nea Proton Bank
Beneficiario de la ayuda
Medida
Naturaleza de la ayuda
Entidad que concede la ayuda
Fecha de desembolso
Importe (en millones EUR)
Actividades de Proton Bank
Pr1
Capital en virtud de la medida de recapitalización: acciones preferentes del Estado griego
Estado
mayo 2009
80
Pr2
Préstamos de valores del Estado griego en virtud de la medida de préstamos con cargo a obligaciones del Estado
Estado
abril 2009
78
Pr3
Garantía estatal para los bonos emitidos por el Estado griego en virtud de la medida de garantía
Estado
julio 2010
149,4
Actividades de Nea Proton Bank
NP1
Déficit de financiación de PB al NPB
Financiación del déficit de financiación de PB a NPB (parte 1)
HDIGF
9.10.2011
862
Una vez finalizado el cálculo del déficit de financiación, financiación del saldo de la balanza del déficit de financiación de PB a NPB (parte 2)
FGEF
14.5.2012
259,6
Importe total de NP1
1 121,6
NP2
Aportaciones al capital social de NPB en 2011 y 2012
Capital social inicial
FGEF
9.10.2011
220
Capital social inicial
FGEF
3.2.2012
30
Total capital inicial
250
Capital social adicional
FGEF
1.8.2012
230
Capital social adicional
FGEF
31.12.2012
35
Total capital adicional
265
Importe total de NP2
515
NP3
Recapitalización antes de su venta a Eurobank
Capital social
FGEF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1 Medidas de ayuda en favor de Proton Bank
i) Recapitalización pública recibida por Proton Bank (Medida Pr1)
89)
En mayo de 2009, Grecia aportó 80 millones EUR en Proton Bank, lo que equivalía aproximadamente al 4,6 % de sus activos ponderados en función del riesgo en ese momento. Esta aportación de capital se efectuó en el marco de la medida de recapitalización, que forma parte del régimen. La recapitalización adoptó la forma de acciones preferentes.
ii) Apoyo a la liquidez aportada por el Estado a Proton Bank (medidas Pr2 y Pr3)
90)
Proton Bank también se ha beneficiado de medidas de ayuda en el marco de las medidas de garantía y de préstamos con cargo a obligaciones del Estado que forman parte del régimen. Proton Bank recibió en abril de 2009 valores del Estado griego por importe de 78 millones EUR (medida Pr2), y en julio de 2010, recibió una garantía del Estado para obligaciones emitidas con un valor nominal de 149,4 millones EUR (medida Pr3). Las obligaciones garantizadas por el Estado se transfirieron a Nea Proton Bank el día de la resolución, pero fueron anuladas el 5 de enero de 2012. Los valores del Estado griego expiraron en diciembre de 2011 y no fueron renovados.
2.3.4.1.2 Medidas de ayuda a Nea Proton Bank
i) Cobertura del déficit de financiación de Nea Proton Bank por un importe de 1 121,6 millones EUR (Medida NP1)
91)
En el contexto de la resolución de Proton Bank, las autoridades griegas detectaron un déficit de financiación en Nea Proton Bank. De acuerdo con una decisión de 9 de octubre de 2011 del Banco de Grecia, el mecanismo de resolución del HDIGF abonó 862 millones EUR a Nea Proton Bank en diciembre de 2011. Después de que el Banco de Grecia finalizase el cálculo del déficit de financiación, el 19 de enero de 2012, y lo fijase en 1 121,6 millones EUR, en consonancia con la decisión adoptada por el Banco de Grecia de 9 de abril de 2012 (58), el FGEF pagó el importe restante de 259,6 millones EUR el 14 de mayo de 2012 (59). El régimen de resolución del HDIGF y, de este modo, el FGEF cubrieron este déficit de financiación.
ii) Aportación de capital del FGEF a Nea Proton Bank en 2011 y 2012 (Medida NP2)
92)
El FGEF aportó ayuda estatal a Nea Proton Bank en forma de capital social inicial (acciones ordinarias) por importe de 250 millones EUR pagado en dos tramos, el 9 de octubre de 2011 y el 3 de febrero de 2012.
93)
Según el plan de reestructuración actualizado de Nea Proton Bank presentado el 16 de julio de 2012, que fue la última versión del plan notificada a la Comisión en el momento de la Decisión de incoación, Nea Proton Bank necesitaba un capital adicional de 300 millones EUR, en parte porque había sufrido pérdidas como consecuencia del Programa PSI (en 2011 las pérdidas por deterioro del valor ascendieron a 146,5 millones EUR en relación con las obligaciones de deuda pública griega y deterioros adicionales de 22 millones EUR fueron incorporados a los resultados del primer trimestre de 2012). Nea Proton Bank también necesitaba capital adicional porque las cargas por provisiones de 2011 a 2016 habían aumentado con respecto a los niveles previstos cuando se creó Nea Proton Bank.
94)
Según el plan de reestructuración actualizado de Nea Proton Bank presentado el 16 de julio de 2012, esas necesidades anticipadas de capital debían adoptar la forma de una aportación de capital de 285 millones EUR en 2012 y una previsión de aportación de capital de 15 millones EUR en 2014. De hecho, el FGEF acabó inyectando 230 millones EUR en Nea Proton Bank el 1 de agosto de 2012 y 35 millones el 31 de diciembre de 2012.
iii) Aportación de capital del FGEF a Nea Proton Bank antes de la venta a Eurobank (Medida NP3)
95)
En el contrato de venta de 15 de julio de 2013 el FGEF ya se había comprometido a aportar un importe de 395 millones EUR a Nea Proton Bank (60). El FGEF pagó los 395 millones EUR el 28 de agosto de 2013.
2.3.4.2. Medidas de ayuda a New TT Bank
96)
T Bank, TT Bank y New TT Bank se han beneficiado de varias medidas de ayuda desde 2008. El cuadro 8 las resume.
Cuadro 8
Resumen de las medidas de ayuda a T Bank y TT Bank
Beneficiario de la ayuda
Medida
Descripción
Entidad que concedió la ayuda
Fecha
Importe de ayuda estatal (en millones EUR)
Actividades de T Bank transferidas a TT Bank (61)
T
Financiación del déficit de financiación de T Bank a TT Bank (parte 1)
HDIGF
12.2011
450
Finalizado el cálculo del déficit de financiación, financiación del saldo del déficit de financiación de T Bank a TT Bank (parte 2)
FGEF
14.2.2013
227
Importe total de T
677
TT Bank
TT
Aportación de capital
Capital en virtud de la medida de recapitalización: acciones privilegiadas del Estado griego
Estado
mayo 2009
224,96
New TT Bank (banco puente)
NTT1
Desfase de financiación de TT a NTT
Financiación del déficit de financiación de TT Bank a New TT Bank (parte 1)
FGEF
29.1.2013
2 730,8
Finalizado el cálculo del déficit de financiación, financiación del saldo del déficit de financiación de TT Bank a New TT Bank (parte 2)
FGEF
14.6.2013
1 001,7
Importe total de NTT1
3 732,6
NTT2
Aportación de capital social inicial
Capital social inicial de New TT Bank
FGEF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1 Medida de ayuda a T Bank
Intervención del régimen de resolución del HDIGF en favor de T Bank por un importe de 677 millones EUR (Medida T)
97)
El régimen de resolución del HDIGF y el FGEF financiaron el déficit de financiación resultante de la transferencia de las actividades de T Bank a TT Bank, que representa la diferencia entre el valor razonable de los activos transferidos de T Bank a TT Bank y el valor razonable del pasivo transferido. En consonancia con la Decisión del Banco de Grecia, de 17 de diciembre de 2011, el régimen de resolución del HDIGF pagó el importe de 450 millones EUR (62), lo que correspondía a aproximadamente dos tercios del déficit de financiación estimado. Una vez finalizado el cálculo del déficit de financiación en unos 677 millones EUR, de conformidad con la Decisión del Banco de Grecia de 9 de abril de 2012 (63), el 14 de febrero de 2013 (64) el FGEF pagó el saldo de 227 millones EUR (65) a New TT Bank.
2.3.4.2.2 Medida de ayuda a TT Bank
Recapitalización pública recibida por TT Bank (Medida TT)
98)
En mayo de 2009 TT Bank recibió una aportación de capital de Grecia por 224,96 millones EUR, equivalentes a aproximadamente el 2,9 % de sus activos ponderados en función del riesgo en ese momento. TT Bank recibió la aportación de capital con arreglo a la medida de recapitalización que forma parte del régimen. La aportación se hizo en forma de acciones preferentes.
2.3.4.2.3 Medidas de ayuda a New TT Bank
i) Cobertura del déficit de financiación de New TT Bank por valor de 3 732,6 millones EUR (Medida NTT1)
99)
El FGEF financió el déficit de financiación de New TT Bank, que representa la diferencia entre el valor de los activos transferidos de TT Bank a New TT Bank y el valor nominal de las deudas transferidas. En consonancia con la Decisión del Banco de Grecia de 18 de enero de 2013, el FGEF pagó el 29 de enero de 2013 el importe de 2 730,8 millones EUR (66), lo que correspondía aproximadamente a dos tercios del déficit de financiación estimado. Una vez que el Banco de Grecia finalizó el cálculo del déficit de financiación y lo estableció en 3 732,6 millones EUR (67), en consonancia con una Decisión del Banco de Grecia de 21 de mayo de 2013, el 14 de junio de 2013 el FGEF pagó el importe restante de 1 001,7 millones EUR a New TT Bank.
ii) Aportaciones de capital del FGEF a New TT Bank (Medida NTT2)
100)
El FGEF era el único accionista de New TT Bank y le aportó ayuda estatal en forma de capital social inicial (acciones ordinarias) por importe de 500 millones EUR.
2.4. PLAN DE REESTRUCTURACIÓN Y NUEVO MODELO DE NEGOCIO
101)
El 16 de abril de 2014 Grecia presentó el plan de reestructuración del Banco, que explica el modo en que este, como entidad combinada resultante de la adquisición de Nea Proton Bank y New TT Bank, tiene la intención de restablecer su viabilidad a largo plazo.
2.4.1. Actividades nacionales
102)
De acuerdo con el plan de reestructuración, el Banco concentrará sus principales actividades bancarias en Grecia. Aunque sus operaciones internacionales supusieron alrededor del 26 % de los préstamos en 2010 (68), este porcentaje ya había descendido al 20 % a finales de 2012 y seguirá disminuyendo hasta el […] % a finales de 2018 (69).
103)
La prioridad principal del Banco es volver a hacer rentables y viables sus operaciones bancarias en Grecia al final del período de reestructuración (31 de diciembre de 2018). A tal efecto, el plan de reestructuración incluye una serie de medidas encaminadas a mejorar su eficacia operativa y el margen neto de intereses, y otras para mejorar su posición de capital y la estructura del balance.
104)
Por lo que se refiere a la eficiencia operativa, el Banco ya había iniciado un amplio programa de racionalización mucho antes de las adquisiciones de New TT Bank y Nea Proton Bank. Desde 2010, el Banco ha reducido su presencia física en Grecia. Ha reducido sus sucursales exclusivas (es decir, sin las adquisiciones de New TT Bank y Nea Proton Bank) de 564 en junio de 2008 a […] en 2014 y también redujo su plantilla griega (de 10 142 en 2008 a 9 037 en 2012) (70).
105)
Hasta el final del plan de reestructuración, el Banco tiene la intención de seguir reduciendo tanto el número de sucursales, de las 645 proforma a 31 de diciembre de 2012 hasta […] a 31 de diciembre de 2018, y el número de trabajadores de 12 430 hasta […] sobre una base pro forma, es decir, tomando en consideración los de Nea Proton Bank y New TT Bank (71).
106)
La mayor eficiencia en términos de sucursales y personal contribuirá a reducir el coste total del conjunto de las actividades bancarias griegas en un […] %, de 913 millones EUR sobre una base anual en 2013 (72) a […] millones EUR en 2018 (73). En consecuencia, la previsión del coeficiente de gastos/ingresos de las actividades bancarias del Banco en Grecia se situará por debajo del […] % al final del período de reestructuración, frente al 60 % en 2012.
107)
El plan de reestructuración describe también cómo la entidad logrará mejorar sus costes de financiación, que es fundamental para restablecer la viabilidad. El Banco espera poder pagar intereses más bajos por sus depósitos gracias a un entorno más estable y, en particular, a la estabilización y recuperación previstas de la economía griega, que se espera crezca de nuevo a partir de 2014. Se espera que los diferenciales sobre los depósitos (media de depósitos a plazo, depósitos a la vista e índices de ahorro) disminuyan en Grecia desde 223 puntos básicos en 2012 a […] puntos básicos en 2018 (74). Este descenso de los diferenciales se conseguirá esencialmente mediante el pago de remuneraciones mucho menores por los depósitos a plazo. Del mismo modo, la dependencia del Banco con respecto a la ayuda de emergencia y, en sentido amplio, a la financiación del Eurosistema se reducirá del 42,9 % de sus activos totales a nivel de grupo en 2012 al […] % en 2018 (75).
108)
El plan de reestructuración prevé que el Banco reforzará asimismo su balance. Su coeficiente de préstamos sobre depósitos netos en Grecia se reducirá al […] % en 2018 (en comparación con el 160 % en 2012 y el 115 % en 2013) (76), mientras que la adecuación de su capital mejorará con un nivel de capital básico de nivel 1 del […] % a nivel de grupo en 2018 (77) (en lugar de un patrimonio negativo antes de la primera recapitalización puente).
109)
Otra prioridad estratégica del Banco es la gestión de los préstamos de dudoso cobro. Además de procesos de crédito reforzados tanto por lo que se refiere a la originación de préstamos como a la reestructuración de los préstamos de dudoso cobro, el plan de reestructuración se centra en la gestión de las exposiciones deterioradas, con la creación de una nueva unidad destinada a corregir estas deficiencias. Dicha unidad se dedicará a la reestructuración de las exposiciones deterioradas. Se beneficiará de la experiencia de 30 a 50 gestores de medidas correctoras (78). El porcentaje de préstamos de dudoso cobro alcanzará el […] % a nivel de grupo en 2015 ([…] % en 2015 para el mercado nacional griego (79)) y luego empezará a disminuir, con una tasa prevista del […] % al final del período de reestructuración (80) (30 % en Grecia antes de la cancelación de deudas). El deterioro de los préstamos del Banco en Grecia pasará de 1 652 millones EUR en 2013 a […] millones EUR en 2018 (81), gracias a la recuperación de la economía griega.
110)
La mejora de la eficiencia operativa, la reducción del margen neto de intereses y la reducción del coste del riesgo permitirá al Banco ser rentable en Grecia a partir de 2015. El Banco prevé que, a nivel consolidado, sus pérdidas ascenderán a […] millones EUR en 2014 y a […] millones en 2015, mientras que sus beneficios ascenderán a […], […] y […] millones EUR en 2016, 2017 y 2018, respectivamente (82). La rentabilidad de los fondos propios consolidados alcanzará el […] % en 2018 (83). Este nivel de rentabilidad se verá principalmente impulsado por el mercado griego [con una rentabilidad sobre fondos propios del […] % al final del período de reestructuración) si bien […] y […] registrarán niveles de rentabilidad inferior ([…] % y […] %, respectivamente)].
2.4.2. Actividades bancarias internacionales
111)
El Banco ya ha comenzado a reducir su endeudamiento y a reestructurar su red internacional. Ya ha vendido filiales en Turquía (Eurobank EFG Tefken) y Polonia (EFG Poland). El déficit comercial, es decir, la diferencia entre el saldo vivo de los depósitos y el importe pendiente de los préstamos de una filial determinada de la red internacional remanente ha descendido desde 1 700 millones EUR en 2010 a 800 millones EUR, mientras que los costes de explotación se redujeron en un 9 % entre 2010 y 2012 (84).
112)
El Banco seguirá reestructurando su red internacional y reduciendo su endeudamiento. En particular, se ha comprometido a reducir el tamaño de su cartera de activos internacionales a 8 770 millones EUR antes del 30 de junio de 2017. Se ha comprometido también a seguir reduciendo el tamaño de dicha cartera a 3 500 millones EUR en caso de que el FGEF necesitase inyectar más de 1 000 millones EUR en la futura ampliación de capital social.
113)
Una de las opciones exploradas por el Banco en el plan de reestructuración para cumplir este objetivo es vender sus actividades en […] (85).
114)
Estas cesiones representan el […] % de los activos exteriores del Banco a 31 de diciembre de 2012. Los activos exteriores serían, por tanto, de […] millones EUR a 31 de diciembre de 2018, con una red internacional centrada en […] y en […].
115)
El plan de reestructuración pone de relieve la necesidad de reducir la dependencia de las filiales extranjeras con respecto a la matriz griega en lo que atañe a sus necesidades de financiación y de seguir salvaguardando la posición de capital del Banco.
116)
A tal fin, el Banco tiene el propósito de aplicar un importante programa de reducción de costes en la red internacional, […]. En […], por ejemplo, se cerrarán […] sucursales, mientras que la plantilla se reducirá en […] empleados desde el 31 de diciembre de 2012 hasta la venta de la filial en […] (86).
117)
El Banco reducirá la financiación total de las filiales extranjeras desde 2 000 millones EUR en 2012 a […] en 2018 (87), mientras que el rendimiento del capital propio alcanzará el […] % y el […] % en […] y en […], respectivamente.
2.4.3. Actividades no bancarias: venta de las actividades de seguros e inmobiliarias
118)
El Banco ha reducido su participación en su filial Eurobank Properties por debajo del 35 % mediante una ampliación de capital, con un impacto positivo sobre el coeficiente de capital básico de nivel uno (88). El Banco se desprenderá totalmente de esa filial a más tardar el 31 de diciembre de 2018.
119)
El Banco también tiene la intención de vender sus filiales de seguros a más tardar el […].
2.4.4. Obtención de capital privado y contribución de los accionistas y acreedores subordinados
120)
El Banco logró obtener capital en el mercado y, en consecuencia, reducir la ayuda estatal que necesitaba.
121)
Los accionistas resultaron muy diluidos por la recapitalización de la primavera de 2013, dado que el FGEF recibió el 98,56 % de las acciones del Banco, dejando a los accionistas preexistentes con solo un 1,44 % de las acciones. Por tanto, el FGEF asumió el pleno control sobre el Banco en junio de 2013. No se ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008.
122)
En febrero de 2012, el Banco ofreció recomprar instrumentos híbridos a inversores privados a un precio de entre un 40 % y un 50 % de su valor nominal. Dicho precio de readquisición se determinó sobre la base del valor de mercado de los instrumentos y contenía una prima de un máximo de diez puntos porcentuales, añadida para incentivar a los inversores a participar en la recompra. La oferta fue aceptada para casi el 50 % del valor total nominal de los instrumentos, lo que, una vez descontados los costes de la transacción dejó el Banco con un resultado de 248 millones EUR (89).
123)
En mayo de 2013, el Banco anunció otro ejercicio de gestión del pasivo. Ofreció a los titulares de deuda del Banco la oportunidad de convertir sus valores de nivel 1 y nivel 2, con un saldo vivo de 662 millones EUR, en acciones ordinarias, a la par. El precio de conversión se estableció con el fin de igualar el precio de suscripción pagado por el FGEF en la primavera de 2013 (90). El índice de aceptación fue del 48 %. Dado que los titulares de obligaciones de niveles 1 y 2 convirtieron sus valores en instrumentos subordinados menores sin contraprestación en efectivo, el capital captado se elevó a 317 millones EUR.
124)
Como consecuencia de las dos recompras, las existencias de deuda híbrida y subordinada disminuyeron, pasando de 1 045 millones EUR el 31 de diciembre de 2011 a 283 millones EUR a 31 de diciembre de 2013 (91).
2.5. COMPROMISOS DE LAS AUTORIDADES GRIEGAS
125)
Grecia se comprometió a que el Banco y sus filiales aplicarían el plan de reestructuración presentado el 16 de abril de 2014 y ofrecieron nuevos compromisos relativos a la aplicación de dicho plan (en lo sucesivo denominados «los compromisos»). Los compromisos, que figuran en el anexo, se resumen en la presente sección.
126)
En primer lugar, Grecia garantizó que el Banco reestructuraría sus operaciones comerciales en Grecia, estableciendo un número máximo de sucursales y empleados, así como un importe máximo de los costes totales que deberían registrarse a 31 de diciembre de 2017 (92).
127)
Grecia se ha comprometido asimismo a que el Banco reducirá el coste de los depósitos captados en Grecia y se ajustará a un máximo del cociente de préstamos netos y depósitos a más tardar el 31 de diciembre de 2017 (93).
128)
Por lo que se refiere a las filiales extranjeras del Banco, Grecia se ha comprometido a que el Banco no aportará capital adicional a menos que se cumplan las condiciones preestablecidas. Grecia también ha asegurado que el Banco se desprenderá de importantes activos internacionales a más tardar el 30 de junio de 2018 (94).
129)
Grecia se ha comprometido a que el Banco se desprenderá de sus actividades de seguros, su filial inmobiliaria y una serie de valores y a que reducirá el tamaño de su cartera de capital de inversión. Además, el Banco no comprará valores de baja calidad, con limitadas excepciones (95).
130)
Grecia ofreció una serie de compromisos relativos a la gobernanza empresarial del Banco. Se comprometió a limitar las retribuciones de los empleados y administradores del Banco, a hacer cumplir las leyes griegas sobre gobernanza empresarial y a crear una estructura organizativa adecuada y eficaz (96).
131)
Grecia se ha comprometido asimismo a que el Banco reforzará su política crediticia, a fin de evitar discriminaciones en todas las fases del proceso de concesión de créditos y de garantizar que las decisiones sobre concesión de préstamos de reestructuración maximicen la rentabilidad del Banco. Grecia se ha comprometido a que el Banco mejorará el seguimiento del riesgo de crédito, así como la reestructuración de los préstamos (97).
132)
Una serie de compromisos se refieren a las operaciones del Banco con prestatarios con los que mantiene algún tipo de relación. Estos compromisos tienen por objeto garantizar que el Banco no se desvíe de las prácticas bancarias prudentes a la hora de conceder préstamos a sus empleados, directivos y accionistas o de reestructurarlos, así como a entidades públicas, partidos políticos y empresas de medios de comunicación (98).
133)
Por último, Grecia ha ofrecido un compromiso de imponer más restricciones al Banco, como la prohibición de dividendos y cupones, la prohibición de realizar adquisiciones y la prohibición de hacer publicidad (99).
134)
Estos compromisos serán objeto de seguimiento hasta el 31 de diciembre de 2018 por un administrador encargado de la supervisión.
135)
Por separado, en el marco de la actual ampliación de capital del Banco, y puesto que el FGEF apoya dicha ampliación, Grecia se ha comprometido a aplicar las medidas previstas en el artículo 6a de la Ley FGEF modificada de 30 de marzo de 2014, una disposición que tiene por objeto asignar el importe residual del déficit de capital de una entidad de crédito a los titulares de instrumentos de capital y otros pasivos subordinados, en la medida en que resulte necesario, antes de cualquier inyección de capital por parte del FGEF.
3. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL
3.1. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
136)
El 27 de julio de 2012, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si se cumplían las condiciones de la Comunicación bancaria de 2008 (100) en lo que respecta a la idoneidad, la necesidad y la proporcionalidad de la primera recapitalización puente efectuada por el FGEF a favor del Banco (Medida B1).
137)
En lo que respecta a la pertinencia de la medida, dado que la ayuda tuvo lugar después de las ayudas de liquidez y de recapitalización previas y el largo período de rescate, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a si se habían tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco necesitase ayuda en el futuro (101). Además, la Comisión no tenía una idea clara de quién controlaría el Banco cuando la primera recapitalización puente fuese sustituida por una recapitalización permanente (102), puesto que el Banco podría estar bajo el control del Estado o de los accionistas privados minoritarios. La Comisión añadió que deseaba garantizar que la calidad de la gestión del Banco y, en particular, su procedimiento crediticio no sufriesen un deterioro en ningún caso.
138)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, en el considerando 66 de la Decisión de incoación la Comisión se preguntaba si se habían tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco volviese a necesitar ayuda en el futuro. Por otra parte, dado que la duración del período de recapitalización puente era incierta, la Comisión no pudo determinar si era suficiente y respetaba los principios de remuneración y el reparto de cargas contemplados en la normativa sobre ayudas estatales. Por otra parte, como las condiciones de la conversión de la primera recapitalización puente en una recapitalización permanente no eran conocidas en el momento de la adopción de la Decisión de incoación, la Comisión no pudo evaluarlas.
139)
En cuanto a la proporcionalidad de la medida, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a si las garantías (prohibición de publicidad, prohibición de dividendos y cupones, prohibición de opción de compra y recompra, tal como se describe en el considerando 71 de la Decisión de incoación) eran suficientes en relación con la primera recapitalización puente. Por otra parte, en el considerando 72 de la Decisión de incoación la Comisión afirmaba que las distorsiones de la competencia podrían tener su origen en la falta de normas que impidiesen a FGEF coordinar a los cuatro grandes bancos griegos (el Banco, Alpha Bank, NBG y Piraeus) y de garantías adecuadas para evitar el intercambio de información sensible desde el punto de vista comercial. Por ello, la Comisión proponía nombrar un administrador encargado de la supervisión que estuviese físicamente presente en el Banco.
3.2. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A NEA PROTON BANK
140)
El 26 de julio de 2012, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si la intervención por importe de 1 122 millones EUR por parte del Régimen de Resolución del HDIGF (Medida NP1), así como la aportación de capital de 250 millones EUR por parte de FGEF y las aportaciones de capital de FGEF por un total de 300 millones EUR (Medida NP2) en favor de Nea Proton Bank cumplieron los criterios generales de compatibilidad y los requisitos de la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización (103) y la Comunicación sobre reestructuración (104) (restablecimiento de la viabilidad a largo plazo, reparto de cargas, limitación de la ayuda al mínimo necesario y limitación del falseamiento de la competencia).
141)
En lo que respecta a la idoneidad de las medidas, la Comisión declaró que las medidas tomadas eran adecuadas en calidad de ayuda de salvamento.
142)
En lo que respecta a la necesidad de las medidas, la Comisión observaba que la intervención del régimen de resolución del HDIGF era necesaria, tanto en su importe como su forma, mientras que las aportaciones de capital del FGEF eran necesarias únicamente en su forma. No obstante, en lo que se refiere al importe de las aportaciones de capital del FGEF, en el considerando 59 de la Decisión de incoación de Nea Proton la Comisión expresó dudas sobre si Nea Proton Bank sería capaz de recuperar su viabilidad a largo plazo en solitario y si una única reestructuración era la opción más barata disponible. Además, en los considerandos 60 y 61 de la Decisión de incoación Nea Proton la Comisión declaró que la incapacidad de Nea Proton Bank para remunerar suficientemente la recapitalización realizada por el FGEF creaba dudas sobre si se trataba de un banco esencialmente sólido y, por lo tanto, conllevaba la necesidad de proceder a una reestructuración profunda.
143)
Por lo que se refiere a la proporcionalidad de las medidas, la Comisión consideró que eran proporcionadas como ayuda de salvamento.
144)
En lo que se refiere al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de Nea Proton Bank, en el considerando 65 de la Decisión de incoación Nea Proton la Comisión expresó sus dudas en cuanto a si dicho banco podría ser viable como entidad independiente.
145)
La Comisión dudaba de que la reestructuración propuesta fuese suficiente ante la profundidad de la reestructuración necesaria dada la ausencia de remuneración suficiente.
3.3. RAZONES PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A NEW TT BANK
146)
El 6 de mayo de 2013, la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal para verificar si los 4 100 millones EUR destinados a cubrir el déficit de financiación para las actividades transferidas de TT Bank a New TT Bank (Medida NTT1), la aportación de capital de 500 millones EUR por parte del FGEF en New TT Bank (Medida NTT2), la aportación de capital de 224,96 millones EUR en TT Bank en forma de acciones preferentes en el marco del régimen de apoyo a los bancos griegos (Medida TT) y la intervención de 680 millones EUR por parte del Régimen de Resolución del HDIGF en favor de los activos de T Bank que fueron transferidos a TT Bank (Medida TT) cumplían los criterios generales de compatibilidad y los requisitos de la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación sobre reestructuración (restablecimiento de la viabilidad a largo plazo, reparto de cargas, limitación de la ayuda al mínimo necesario, y limitación del falseamiento de la competencia).
147)
La Comisión consideró que las medidas NTT 2 y NTT1 eran apropiadas y necesarias en su forma de ayuda de salvamento. Por lo que respecta a la necesidad de la medida NTT2 en cuanto a su cuantía, la Comisión, al dudar de la viabilidad a largo plazo del New TT Bank como entidad autónoma, consideró que la reestructuración independiente podría no ser la opción única y más barata disponible (105). Por lo que se refiere a la remuneración de ambas medidas, la Comisión declaró que la cobertura del déficit de financiación era un coste definitivo sin compensar los ingresos ordinarios futuros que provocaba la necesidad de proceder a una reestructuración profunda (106).
148)
En cuanto a la proporcionalidad de ambas medidas, la Comisión consideró que las medidas NTT2 y NTT1 eran proporcionadas como ayuda de salvamento a corto plazo, pero en el considerando 79 de la Decisión de incoación New TT exigía la rápida introducción de medidas para limitar los efectos negativos indirectos.
149)
Por lo que se refiere a la compatibilidad de la Medida T, la Comisión ya la había aprobado temporalmente, el 16 de mayo de 2012, como ayuda de salvamento, en su Decisión sobre la resolución de T Bank («Decisión T Bank») (107), pero no pudo dar una aprobación definitiva de la ayuda concedida a las actividades de T Bank que fueron transferidas a TT Bank. La Comisión prorrogó en la Decisión de incoación New TT Bank (108) la autorización de la medida como ayuda de salvamento hasta el momento en que se adoptase una decisión definitiva sobre una versión actualizada del plan de reestructuración de TT Bank.
150)
Por lo que se refiere a la compatibilidad de estas medidas con la Comunicación sobre la reestructuración, la Comisión dudaba de que New TT Bank pudiese restablecer su viabilidad a largo plazo en solitario. Ese escepticismo se basaba en el número limitado de medidas propuestas para su adopción por New TT Bank para generar beneficios en el futuro, la incertidumbre del régimen de jubilación voluntaria en lo que respecta al calendario y el porcentaje de aceptación por parte de los trabajadores, la falta de nuevas medidas para reducir los costes de personal, la falta de medidas para racionalizar la red de sucursales tras la adquisición de T Bank y la consiguiente falta de explotación de las sinergias potenciales (109).
151)
En los considerandos 90 y 91 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión planteaba dudas sobre si la ambiciosa reducción en los márgenes de intereses de los depósitos existentes y el aumento de los márgenes sobre los nuevos préstamos podían ser aplicados sin que New TT Bank perdiese una cantidad significativa de clientes y sin hacer préstamos arriesgados. Además, la Comisión dudaba de que New TT Bank pudiese doblar su cartera de préstamos a empresas según lo previsto y si, habida cuenta de la falta de experiencia, podría alcanzar la fuerte tasa de crecimiento prevista en concepto de ingresos netos por intereses.
152)
Por lo tanto, en el considerando 95 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión adoptó el punto de vista de que la reintegración de TT Bank en una empresa financiera viable más grande incrementaría las perspectivas de viabilidad de New TT Bank, al permitir racionalizar los costes, revalorizar los depósitos y nuevos préstamos y ofrecer una gama más amplia de productos.
153)
Como New TT Bank albergaba las actividades económicas llevadas a cabo anteriormente por TT Bank, incluidas las de T Bank, la Comisión incoó un procedimiento de investigación formal sobre si las medidas T y TT ofrecían una solución a largo plazo para la viabilidad de New TT Bank e invitó a las partes interesadas a presentar sus observaciones al respecto.
154)
En cuanto a la distribución de costes, la Comisión consideró que la reestructuración como entidad independiente inflaba los costes de reestructuración y, por tanto, dudaba de que la ayuda estatal se limitase al mínimo. Por otra parte, la Comisión señaló que, a pesar del hecho de que se logró una distribución de cargas suficiente entre accionistas y tenedores de deuda subordinada, que probablemente era la máxima posible, la falta de remuneración desencadenaba la necesidad de proceder a una reestructuración profunda, tanto en términos de medidas de viabilidad como de medidas para limitar el falseamiento de la competencia. Además, la Comisión observó que como una gran parte de las pérdidas se derivaban de la condonación de deuda en favor del Estado, ello justificaba una remuneración más baja (110).
155)
Por lo que se refiere a los falseamientos de la competencia, la Comisión señaló que la gran cantidad de ayuda recibida por TT Bank y transferida a actividades de T Bank y la falta de remuneración abogaban por una profunda reestructuración y reducción de la presencia en el mercado de New TT Bank. Por otra parte, aunque las pérdidas se debieron, principalmente, a la tenencia de obligaciones de deuda pública griega, la Comisión observó que TT Bank poseía más de este tipo de obligaciones que otros bancos griegos en proporción a su tamaño y consideró que ello reflejaba una asunción de riesgos inapropiada (111). Por último, observó que, a pesar de que New TT Bank seguía estando en el mercado casi en la misma forma en que lo había estado TT Bank anteriormente, el falseamiento de la competencia sería limitado, dado el tamaño relativamente pequeño del primero y la ausencia de actividades exteriores. Sin embargo, la Comisión dudaba de que se hubieran tomado medidas suficientes para limitar los falseamientos indebidos de la competencia y consideraba que podrían ser necesarias una prohibición de liderazgo en materia de precios y otras medidas de comportamiento en el mercado (112).
4. OBSERVACIONES DE LAS PARTES INTERESADAS SOBRE EL PROCEDIMIENTO FORMAL DE INVESTIGACIÓN CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
OBSERVACIONES DE UN BANCO GRIEGO
156)
El 3 de enero de 2013, la Comisión recibió las observaciones presentadas por un banco griego sobre la Decisión de incoación. Dicho banco comentó que la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF constituía, en principio, un paso muy positivo en favor de un sistema bancario más saludable y viable y no planteó objeción alguna a la recapitalización de Eurobank.
157)
Sin embargo, aunque expresó todo su apoyo al principio de la recapitalización de los bancos griegos por el FGEF, dicho banco explicó que, para minimizar los falseamientos de la competencia y evitar discriminaciones, esperaba que la recapitalización por parte del FGEF estuviera abierta a todos los bancos que operan en Grecia en condiciones similares.
5. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE LOS PROCEDIMIENTOS DE INVESTIGACIÓN FORMALES
5.1. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL CON RESPECTO A LA PRIMERA RECAPITALIZACIÓN PUENTE
158)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó sus observaciones, preparadas por el Banco de Grecia y el FGEF, sobre la Decisión de incoación.
5.1.1. Observaciones preparadas por el Banco de Grecia
159)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señalaba que el importe de 18 000 millones EUR de capital con el que el FGEF recapitalizó los cuatro grandes bancos griegos en mayo de 2012 era inferior al importe final necesario para que dichos bancos alcanzasen gradualmente y mantuviesen un coeficiente de capital básico de nivel 1 fijado del 10 % en junio de 2012 y del 7 % con arreglo a una hipótesis adversa de tres años. También señaló que la primera recapitalización puente fue temporal, dado que el proceso de recapitalización se celebraría con incrementos de capital social por parte de esos cuatro bancos.
160)
El Banco de Grecia también observó que la recapitalización de los grandes bancos griegos se inscribe en el marco a más largo plazo de la reestructuración del sector bancario griego. Señaló que, cuando un banco sigue estando en manos privadas, la gestión probablemente seguirá siendo la misma, mientras que si un banco pasa a ser de propiedad estatal (es decir, propiedad del FGEF), el FGEF podrá designar nuevos gestores que, en cualquier caso, serán evaluados por el Banco de Grecia. El Banco de Grecia señaló que evalúa continuamente el marco de gobernanza empresarial, la adecuación de la gestión y del perfil de riesgo de cada banco para garantizar que no se asuman riesgos excesivos. Asimismo, señaló que el FGEF ya había designado a sus representantes en el consejo de administración de los bancos recapitalizados.
161)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la recapitalización del Banco se limitó a fin de garantizar que se cumpliesen los requisitos de capital mínimo entonces aplicables (8 %). También indicó que el prolongado período previo a la recapitalización se debió al fuerte deterioro del entorno operativo en Grecia y al impacto del Programa PSI, a la complejidad de todo el proyecto y a la necesidad de optimizar la participación de los inversores privados en las ampliaciones de capital social.
162)
En cuanto a la proporcionalidad de la primera recapitalización puente, el Banco de Grecia señaló que la plena aplicación del plan de reestructuración que debía presentarse a la Comisión estaba garantizada por el hecho de que la suspensión de los derechos de voto del FGEF se levantaría si, entre otras cosas, el plan de reestructuración fuera sustancialmente vulnerado. El Banco de Grecia también señaló que las dificultades del Banco no se debían a una subestimación de los riesgos por parte de los gestores del Banco ni a acciones comerciales agresivas.
5.1.2. Observaciones elaboradas por el FGEF
163)
En cuanto a la idoneidad de la primera recapitalización puente, para abordar la cuestión de la posible interferencia del Estado si el Estado aporta importes elevados de ayuda estatal a través del FGEF y el FGEF tiene plenos derechos de voto, el FGEF señaló que los bancos a los que financia no se consideran entidades públicas o bajo control estatal y que no estarían controlados por el Estado después de haber sido recapitalizados de forma permanente por el FGEF. El FGEF señaló que es una entidad jurídica de Derecho privado totalmente independiente, con autonomía de decisión. No está sujeta a control gubernamental, con arreglo al artículo 16C, apartado 2, de la Ley del FGEF, según el cual las entidades de crédito a las que el FGEF ha facilitado ayuda en forma de capital no forman parte del sector público en sentido amplio. También se refirió a la estructura de gobierno del FGEF.
164)
Por lo que se refiere a la intervención del FGEF en la gestión del Banco, aquel señaló que respetaría la autonomía del Banco y no interferiría en su gestión corriente, dado que su papel se limita a lo establecido en la Ley del FGEF. Señaló que no había ninguna interferencia del Estado o de coordinación y que las decisiones del Banco en relación con el proceso de concesión de préstamos (en particular, en materia de garantías, tarificación y solvencia de los prestatarios) se tomarían con arreglo a criterios comerciales.
165)
El FGEF señaló que la Ley del FGEF y el convenio de suscripción previa establecen garantías adecuadas para evitar la asunción de riesgos excesivos por parte de los accionistas privados existentes. Destacó, a este respecto, elementos tales como i) el nombramiento de representantes del FGEF como miembros no ejecutivos independientes del consejo de administración del Banco y su presencia en los comités, ii) la diligencia debida aplicada por el FGEF en el Banco, y iii) el hecho de que, tras la recapitalización final, sus derechos de voto se limitarían únicamente en la medida en que el Banco cumpliese los requisitos del plan de reestructuración.
166)
En lo que respecta a la necesidad de la primera recapitalización puente y, en concreto, al nivel de remuneración de la ayuda, el FGEF declaró que la remuneración se había acordado con los representantes de la Comisión, el BCE y el FMI. El nivel acordado tuvo en cuenta que la primera recapitalización puente se convertiría en una recapitalización permanente antes del 30 de septiembre de 2012, plazo establecido en marzo de 2012 con el MPEF entre la Comisión, el BCE, el FMI y Grecia.
167)
En cuanto a la proporcionalidad de la primera recapitalización puente, el FGEF señaló que las medidas que adoptó, tales como las descritas en el considerando 165 de la presente Decisión, son suficientes salvaguardias habida cuenta de la gran cantidad de ayuda recibida y el largo período de salvamento. Por otra parte, indicó que existen medidas apropiadas para garantizar que los bancos en los que participa el FGEF no compartan entre ellos información sensible desde el punto de vista comercial. Estas medidas incluyen la designación de representantes diferentes del FGEF ante tales bancos, los mandatos encomendados a dichos representantes, que ponen específicamente en guardia con respecto al flujo de información entre los representantes, y claras instrucciones internas de que dichas personas no deben transmitir información sensible desde el punto de vista comercial. Por otra parte, el FGEF declaró que no ejerce sus derechos en relación con los bancos de manera que pueda impedirse, restringirse, falsearse o disminuirse de forma significativa una competencia efectiva. Por último, el FGEF destacó que los miembros de su consejo de administración y sus empleados están sujetos a normas estrictas de confidencialidad y fiduciarias y están obligados por el secreto profesional en lo que respecta a sus actividades.
5.2. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL RELATIVO A NEA PROTON BANK
168)
El 5 de septiembre de 2012, Grecia presentó las observaciones preparadas por el Banco de Grecia y el FGEF relativas a la Decisión de incoación Nea Proton Bank.
5.2.1. Observaciones preparadas por el Banco de Grecia
169)
El Banco de Grecia señaló que Nea Proton Bank, como entidad de crédito provisional propiedad del FGEF, no podía presentar un plan de negocio a más largo plazo como entidad autónoma. Además, añadió que sigue de cerca la ejecución del plan de negocio elaborado por el FGEF para Nea Proton Bank y presentado a la Comisión con el fin de garantizar que Nea Proton Bank pueda ser vendido en el plazo establecido por la ley.
170)
Por lo que se refiere al porcentaje de incremento de la rentabilidad, el Banco de Grecia señaló que se preveía que la mayor parte del crecimiento se produciría durante 2013 (cuando los ingresos netos por intereses se esperaba que aumentasen hasta 55,3 millones EUR, frente a 22,7 millones EUR en 2012) y que podría deberse principalmente a la reducción del total de gastos en concepto de intereses y sería el resultado de dos factores: una refinanciación de depósitos a plazo que anteriormente tenían rendimientos elevados en mejores condiciones y una reducción del 30 % del saldo vivo total de los depósitos durante el primer semestre de 2012. Además, el Banco de Grecia subrayó que, a partir de 2013, las cifras de ingresos netos por intereses evolucionarían bastante favorablemente y no plantearían dudas sobre la capacidad de Nea Proton Bank para cumplir el objetivo.
5.2.2. Observaciones elaboradas por el FGEF
171)
En lo que respecta a la necesidad de las medidas en favor de Nea Proton Bank, el FGEF observó que el Banco de Grecia es la autoridad pertinente para decidir sobre cualquier medida de resolución y que el FGEF aportó el capital mínimo exigido por la legislación.
172)
En lo que se refiere al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de Nea Proton Bank, el FGEF se refirió al marco de resolución en virtud del cual el FGEF tenía que vender Nea Proton Bank en el plazo de dos años y coincidió con la Comisión en que Nea Proton Bank podría formar parte de una entidad más grande y viable. Aunque el plan de reestructuración para Nea Proton Bank se basaba en un modelo de entidad independiente, el FGEF explicó que su objetivo era facilitar la venta de ese banco mediante la mejora de su atractivo para los inversores y sus resultados financieros. El FGEF comentó que las aportaciones de capital no solo permitieron a Nea Proton Bank respetar el coeficiente mínimo de adecuación del capital, sino que también mejoraron su situación financiera y su atractivo para cualquier futura concentración con otros bancos pequeños. El FGEF también observó que la aportación adicional de capital había sido necesaria para cubrir las pérdidas por deterioro del valor relacionadas con el Programa PSI y el aumento de cargas por provisiones para préstamos.
173)
El FGEF observó que Nea Proton Bank había mejorado su coste de financiación y la lealtad de los depósitos. El recurso de Nea Proton Bank al Eurosistema se redujo en 2012, con lo que mejoró su situación de liquidez. La aportación adicional de capital ha contribuido a reducir los tipos de interés sobre los depósitos y a mejorar los márgenes netos de intereses. Nea Proton Bank ya ha cambiado la forma de tarificación de algunas de sus carteras de préstamos, utilizando una tarificación basada en el riesgo con tipos de interés muy superiores al coste de financiación. Por otra parte, la tasa prevista de crecimiento de los ingresos netos por intereses se produciría con una estimación conservadora de la expansión en el segmento de mercado de empresas y mejorando la calidad de la cartera.
174)
El FGEF indicó que en 2012 Nea Proton Bank había reducido notablemente sus costes de explotación, que sus dos filiales cesarían sus operaciones, que su participación en intermediación de seguros se había reducido considerablemente y que finalizarían sus actividades de intermediación por cuenta propia.
175)
Por último, el FGEF indicó que las distorsiones de la competencia serían escasas dada la pequeña proporción que Nea Proton Bank supone en el total de los activos bancarios en Grecia y el hecho de que ya no se planteaba una captación agresiva de fondos.
5.3. OBSERVACIONES DE GRECIA SOBRE EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL RELATIVO A NEW TT BANK
176)
El 19 de julio de 2013, el Ministerio de Hacienda presentó comentarios sobre la Decisión de incoación New TT Bank.
177)
En lo que respecta a la necesidad de la Medida NTT1, el Ministerio de Hacienda añadió que el valor exacto de los activos y pasivos que se transfirieron al New TT Bank se definieron basándose en el informe de los auditores externos, de conformidad con el artículo 63E, apartado 6, de la Ley 3601/2007.
178)
En lo que respecta a la necesidad de la Medida NTT2, el Ministerio de Hacienda comentó que el segundo programa de ajuste para Grecia (segunda revisión, mayo de 2013) exigía la venta de New TT Bank a un tercero, a más tardar, el 15 de julio de 2013.
179)
En cuanto a la remuneración de las medidas NTT1 y NTT2, el Ministerio de Hacienda señaló que el FGEF, que colma el déficit de financiación hasta el 31 de diciembre de 2013 en lugar del HDIGF, tiene un derecho preferente por delante de otros acreedores ordinarios en caso de liquidación de activos que sigan siendo propiedad del TT Bank y que únicamente las reclamaciones de los empleados exigiendo el 50 % de su prelación de indemnización se sitúan por delante del derecho del FGEF. Por tanto, observó que el producto de la liquidación de dichos activos beneficiará principalmente al FGEF y, de este modo, reducirá el coste asumido por el Estado.
180)
En lo que se refiere al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de New TT Bank, el Ministerio de Hacienda señaló que, como entidad de crédito provisional, New TT Bank debía venderse en el plazo de dos años a partir de su establecimiento, de conformidad con el artículo 63E de la Ley 3601/2007. La venta de New TT Bank, de conformidad con el MPEF de mayo de 2013, finalizará a más tardar el 15 de julio de 2013, garantizando así la viabilidad a largo plazo de sus actividades.
6. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELACIONADAS CON LAS ACTIVIDADES ADQUIRIDAS
6.1. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELACIONADAS CON NEA PROTON BANK
6.1.1. Existencia de ayuda estatal e importe de la misma
181)
La Comisión debe demostrar la existencia de ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado. Según dicho apartado, se consideran ayudas estatales las otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen con falsear la competencia favoreciendo a determinadas empresas o producciones, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
6.1.1.1. Existencia de ayuda en las medidas concedidas en virtud del régimen (medidas Pr1, Pr2 y Pr3)
182)
Los 80 millones EUR aportados por el Estado griego a Proton Bank en mayo de 2009 (Medida Pr1), los títulos de deuda soberana por 78 millones EUR obtenidos por Proton Bank en abril de 2009 (Medida Pr2) y la garantía estatal concedida a Proton Bank por obligaciones emitidas con un valor nominal de 149,4 millones EUR en julio de 2010 (Medida Pr3) se acordaron con arreglo al régimen de apoyo a los bancos griegos (113). En la Decisión por la que se aprueba dicho régimen, la Comisión concluyó que las medidas decididas en virtud de dicho régimen constituirían ayuda estatal.
183)
Como se concluye en el considerando 38 de la Decisión de incoación Nea Proton Bank, este banco continúa las actividades económicas de Proton Bank. Las medidas Pr1, Pr2 y Pr3 han beneficiado a Nea Proton Bank, puesto que contribuyeron a estabilizar y continuar las actividades económicas que se le transfirieron y que, si no fuera por ello, ya no existirían. Por tanto, la Comisión considera que han beneficiado a las actividades económicas transferidas a Nea Proton Bank.
6.1.1.2. Existencia de ayuda en la cobertura del déficit de financiación de Nea Proton Bank (Medida NP1)
184)
En los considerandos 31 a 37 de la Decisión de incoación Nea Proton, la Comisión ya estableció que la Medida NP1, la intervención por parte del Régimen de Resolución del HDIGF y el FGEF para cubrir el déficit de financiación, constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado. En el considerando 38 de la misma Decisión la Comisión consideró que Nea Proton Bank era el beneficiario económico de dicha medida al proseguir la actividad económica de Proton Bank, que sigue existiendo debido a la ayuda recibida.
6.1.1.3. Existencia de ayuda en la aportación de capital social inicial por el FGEF y porcentaje adicional de aportación de capital social inicial en 2012 (Medida NP2)
185)
En los considerandos 41 a 43 de la Decisión de incoación Nea Proton, la Comisión ya determinó que la aportación de capital de 250 millones EUR por parte del FGEF y las aportaciones de capital adicionales previstas en el momento de la Decisión, por un importe total de 300 millones EUR, constituían ayudas estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. Como se menciona en el considerando 93 de la presente Decisión, de los posibles 300 millones EUR adicionales en capital, el FGEF contribuyó finalmente con un importe adicional de 265 millones EUR en 2012, lo que eleva el total de la ayuda de recapitalización en 2011 y 2012 a 515 millones EUR (Medida NP2).
6.1.1.4. Existencia de ayuda en la aportación de capital del FGEF a Nea Proton Bank antes de su venta al Banco (Medida NP3)
186)
La Comisión considera que la aportación de capital del FGEF a Nea Proton Bank antes de su venta al Banco, por un importe de 395 millones EUR, constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
187)
El capital fue aportado por el FGEF, que es una entidad creada y financiada por Grecia para prestar apoyo a los bancos, y por ello se hizo utilizando recursos estatales. Por otra parte, la medida es selectiva, puesto que la aportación de capital solo beneficia a Nea Proton Bank.
188)
Además, la intervención otorga a Nea Proton Bank una clara ventaja, ya que permite que continúen sus actividades bancarias. Sin la aportación de capital, Nea Proton Bank, cuyo capital registraba un valor muy negativo, habría quebrado. En tales circunstancias, no habría sido posible vender Nea Proton Bank e integrarlo en una entidad mayor. Además, esa recapitalización no respetó el principio del inversor en una economía de mercado. Por el contrario, la recapitalización de 395 millones EUR permitió la venta de Nea Proton Bank por un precio de 1 EUR. Un inversor privado habría optado por no proceder a la recapitalización y habría dejado quebrar a Nea Proton Bank, ahorrándose de este modo 395 millones EUR.
189)
Nea Proton Bank compite con otros bancos, incluidas filiales de bancos extranjeros, que operan en Grecia o que están potencialmente interesados en entrar en el mercado griego. Por tanto, la aportación de capital tiene un efecto en el comercio entre Estados miembros y falsea potencialmente la competencia.
190)
Por consiguiente, la Comisión concluye que la aportación de capital de 395 millones EUR a Nea Proton Bank constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
Beneficiario de la Medida NP3
191)
Como ya se explicó en el considerando 188, la Comisión considera que Nea Proton Bank es el beneficiario de la aportación de capital de 395 millones EUR a Nea Proton Bank, ya que la ayuda le permite continuar sus actividades económicas dentro del Banco.
192)
En cuanto a la cuestión de si la venta de Nea Proton Bank supone una ayuda estatal al Banco, de conformidad con el punto 49 de la Comunicación bancaria de 2008, la Comisión ha de evaluar si se cumplen determinados requisitos. Es necesario examinar, en particular, si: i) el proceso de venta fue abierto y no discriminatorio; ii) se realizó en condiciones de mercado, y iii) la institución financiera o el Gobierno maximizaron el precio de venta de los activos y pasivos.
193)
El Banco adquirió las acciones de Nea Proton Bank pues presentó la única oferta válida en el marco de un procedimiento de licitación no discriminatorio abierto a otros bancos y entidades financieras. Un asesor financiero del FGEF se puso en contacto con un gran número de bancos, instituciones financieras y patrocinadores, pero solo cuatro expresaron interés en la adquisición de Nea Proton Bank y de ellos solo dos, el Banco y un fondo de inversión libre (114), presentaron ofertas finales. La oferta del Banco fue la única que correspondía a la carta de acompañamiento del FGEF.
194)
Dado que el asesor financiero se puso en contacto con un gran número de bancos y había fijado previamente los requisitos y el calendario que las ofertas debían cumplir para ser válidas, la Comisión considera que el procedimiento de licitación fue abierto y no discriminatorio. Por tanto, concluye que el procedimiento de licitación permite excluir la presencia de ayuda en favor del comprador.
195)
El Banco abonó la contraprestación de 1 EUR y el FGEF se comprometió a recapitalizar Nea Proton Bank antes de su venta. Ese precio negativo (es decir, teniendo en cuenta la recapitalización de Nea Proton Bank justo antes de la venta) no excluye que el precio de venta refleje el valor de mercado de la empresa (115), ya que el capital neto de Nea Proton Bank era claramente negativo y se preveía que continuaría registrando pérdidas. La Comisión no tiene motivos para creer que la oferta hecha y el precio pagado no reflejaron el precio de mercado de la empresa. Por ello, y de conformidad con el punto 49 de la Comunicación bancaria de 2008, el punto 20 de la Comunicación sobre reestructuración y su práctica decisoria (116), la Comisión concluye que el precio de venta fue el precio de mercado y que puede descartarse que se otorgara ayuda al Banco.
6.1.1.5. Conclusión sobre la existencia y el importe total de la ayuda recibida
196)
Sobre la base de lo expuesto en los considerandos 182 a 190, la Comisión considera que las medidas Pr1, Pr2 y Pr3, NP1, NP2 y NP3 cumplen las condiciones establecidas en el artículo 107, apartado 1, del Tratado y constituyen ayudas estatales. Por lo que se refiere a las medidas Pr1, Pr2 y Pr3, la Comisión llega a la conclusión de que, al haber contribuido a la continuación de las actividades de Proton Bank que posteriormente fueron transferidas a Nea Proton Bank, se puede considerar que también benefician a Nea Proton Bank, que continúa dichas actividades. Como ya se indicó en el considerando 184, el beneficiario de la Medida NP1 es Nea Proton Bank, que prosigue las actividades transferidas de Proton Bank. Por otra parte, Nea Proton Bank es también beneficiario de las medidas NP2 y NP3.
197)
Por lo tanto, la Comisión concluye que las actividades de Nea Proton Bank han recibido ayuda estatal en forma de aportación de capital de 2 111,6 millones EUR (medidas Pr1, NP1, NP2 y NP3), además de las garantías estatales de 149,4 millones EUR (Medida Pr3) y valores del Estado griego por importe de 78 millones EUR (Medida 2), como se resume en el cuadro 9.
Cuadro 9
Resumen de la ayuda total recibida por Proton Bank y Nea Proton Bank
Beneficiario de la ayuda
Medida
Naturaleza de la ayuda
Importe de la ayuda (millones EUR)
Actividades de Proton Bank
Pr1
Recapitalización
80
Actividades de Nea Proton Bank
NP1
Financiación del déficit de financiación de PB a NPB
1 121,6
NP2
Recapitalización
515
NP3
Recapitalización
395
Total de ayuda de capital concedida
2 111,6
Beneficiario de la ayuda
Medida
Naturaleza de la ayuda
Actividades de Proton Bank
Pr2
Préstamo de obligaciones
78
Pr3
Garantía
149,4
Ayuda total a la liquidez
227,4
6.1.2. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad
198)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado faculta a la Comisión para declarar la ayuda compatible con el mercado interior si está destinada a «poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
199)
La Comisión ha reconocido que la crisis financiera mundial puede perturbar gravemente la economía de un Estado miembro y que las medidas de apoyo a los bancos pueden poner remedio a dicha perturbación. Esto fue confirmado en la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación sobre reestructuración. La Comisión sigue opinando que se cumplen los requisitos para autorizar ayuda estatal con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, habida cuenta de la reaparición de tensiones en los mercados financieros. La Comisión lo confirmó con la adopción de la Comunicación prorrogativa de 2011 (117) y la Comunicación bancaria de 2013 (118).
200)
En lo que respecta a la economía griega, en sus decisiones de autorización y prórroga del régimen, así como en la aprobación de las medidas de ayuda estatal acordadas por Grecia en favor de bancos concretos (119), la Comisión reconoció que existía una amenaza de grave perturbación en la economía griega y que el apoyo estatal a los bancos es adecuado para poner remedio a dicha perturbación. Por tanto, la base jurídica para la evaluación de las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
201)
Para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe cumplir los criterios generales de compatibilidad:
a) idoneidad : la ayuda ha de estar bien orientada para ser capaz de conseguir de manera eficiente el objetivo de poner remedio a una grave perturbación en la economía; no sería el caso si la medida no fuera apropiada para poner remedio a la perturbación;
b) necesidad : la medida de ayuda debe, por su importe y su forma, ser necesaria para lograr el objetivo; por lo tanto, debe ser de la cuantía mínima necesaria para alcanzar el objetivo y adoptar la forma más apropiada para poner remedio a la perturbación;
c) proporcionalidad : los efectos positivos de la medida deben sopesarse equilibradamente con el falseamiento de la competencia, para que dichos falseamientos se limiten al mínimo necesario para alcanzar los objetivos de la medida.
202)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para evaluar las medidas de ayuda fueron establecidos, en primer lugar, mediante la Comunicación bancaria de 2008.
203)
La Comunicación sobre recapitalización (120) establece directrices adicionales sobre el nivel de remuneración requerida para las aportaciones de capital público.
204)
Por último, la Comisión ha explicado en la Comunicación sobre reestructuración (121) cómo evaluará los planes de reestructuración. En su evaluación del plan de reestructuración del Banco, con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración, la Comisión tendrá en cuenta todas las medidas enumeradas en el cuadro 7.
6.1.3. Evaluación de la compatibilidad de las medidas de ayuda en el marco de la Comunicación sobre recapitalización y de la Comunicación bancaria de 2008
6.1.3.1. Compatibilidad de las medidas Pr1, Pr2 y Pr3 con la Comunicación bancaria de 2008
205)
Las medidas Pr1, Pr2 y Pr3 fueron acordadas en el marco del régimen. Las medidas incluidas en dicho régimen ya fueron consideradas compatibles con el mercado interior en la Decisión de la Comisión de 19 de noviembre de 2008.
6.1.3.2. Compatibilidad de las medidas NP1 y NP2 con la Comunicación bancaria de 2008 y con la Comunicación sobre recapitalización
206)
En la Decisión de incoación Nea Proton Bank, la Comisión aprobó las medidas NP1 y NP2 como ayuda de salvamento. No obstante, como ya se indicó en el considerando 142, la Comisión expresó su preocupación sobre la necesidad del importe de la medida NP2, sobre si Nea Proton Bank sería capaz de recuperar su viabilidad a largo plazo en solitario y, por tanto, ponía en duda que la opción de convertirse en una entidad independiente fuese la más barata disponible. Estas preocupaciones fueron abordadas por la venta de Nea Proton Bank al Banco el 15 de julio de 2013. Dado que Nea Proton Bank fue vendido al Banco mediante un procedimiento abierto, transparente y no discriminatorio, se considera que la contraprestación pagada por el Banco constituye el precio de mercado. Como resultado, el importe del capital aportado por el Estado antes de la venta fue necesario para el éxito de la venta. La integración de Nea Proton Bank en las actividades del Banco resolverá los problemas de viabilidad a largo plazo de Nea Proton Bank, a la vista del plan de reestructuración presentado por el Banco a la Comisión.
6.1.3.3. Compatibilidad de la Medida NP3 con la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación sobre recapitalización
6.1.3.3.1. Idoneidad
207)
Por lo que se refiere a la idoneidad de la Medida NP3, consistente en la aportación de capital por valor de 395 millones EUR del FGEF a Nea Proton Bank antes de su venta al Banco, la Comisión considera que la medida es adecuada ya que contribuyó a mantener las actividades de Nea Proton Bank. Dichas actividades no habrían podido continuar sin la ayuda del FGEF, puesto que Nea Proton Bank tenía un patrimonio neto negativo en el momento de su venta al Banco y seguía registrando pérdidas. Ningún banco habría comprado Nea Proton Bank sin que previamente hubiese sido recapitalizado. Así pues, la medida garantiza la estabilidad financiera en Grecia. Sobre esta base, la Comisión estima que la medida es adecuada como ayuda de salvamento.
6.1.3.3.2. Necesidad
208)
Según la Comunicación bancaria de 2008, la medida debe, por su importe y su forma, ser necesaria para lograr el objetivo de la medida. Ello implica que la aportación de capital debe ser de la cuantía mínima necesaria para alcanzar dicho objetivo.
209)
Como el Banco de Grecia indicó en su escrito de 19 de julio de 2013, en caso de que Nea Proton Bank hubiera sido liquidado, podría haber producido un efecto de contagio, generando una nueva crisis sistémica y socavando la confianza recientemente restablecida en el sistema bancario tras la finalización del proceso de recapitalización. La Comisión considera que estos elementos relativos a la estabilidad financiera apoyan la necesidad de la Medida NP3.
210)
Por lo que se refiere a la magnitud de la intervención, la cifra de 395 millones EUR se determinó mediante un proceso de licitación abierto y no discriminatorio. El Banco completó un procedimiento de diligencia debida con respecto a Nea Proton Bank. La oferta del Banco, que requirió una recapitalización de 395 millones EUR previamente a la compra de Nea Proton Bank, se calculó de modo que cumpliese el porcentaje mínimo de adecuación del capital del 9 % y permitiese proveer 119 millones EUR adicionales de préstamos debido a las pérdidas adicionales y las pérdidas antes de impuestos esperadas hasta 2016. La Comisión concluye que la ayuda de 395 millones EUR fue necesaria.
211)
Por lo que respecta a la remuneración de la ayuda, dado que el precio de venta se fijó en 1 EUR, el FGEF no recuperará ningún dinero. Su contribución es similar a una subvención a fondo perdido. Como se indica en el punto 44 de la Comunicación sobre recapitalización, una recapitalización insuficientemente remunerada solo puede ser aceptada en el caso de bancos en dificultades que no puedan pagar ninguna remuneración. La Comisión considera que este es el caso de Nea Proton Bank. La ausencia de remuneración da lugar a la necesidad de proceder a una reestructuración profunda, en consonancia con la Comunicación sobre recapitalización.
212)
En conclusión, la medida es necesaria como ayuda de salvamento, tanto en su importe como en su forma de conseguir el objetivo de limitar las perturbaciones en el sistema bancario griego y en la economía en conjunto.
6.1.3.3.3. Proporcionalidad
213)
La Comisión observa que, a raíz de la concentración por absorción de Nea Proton Bank con el Banco, las actividades económicas de Nea Proton Bank fueron transferidas al Banco. El hecho de que la ayuda salva dichas actividades económicas podría, en teoría, falsear la competencia. No obstante, la Comisión señala el pequeño tamaño de Nea Proton Bank y el proceso de venta, durante el que los competidores tuvieron la oportunidad de presentar ofertas por Nea Proton Bank. Por otra parte, inmediatamente después de su transferencia, las actividades económicas de Nea Proton Bank se integrarán plenamente en el Banco y dejarán de existir como actividad económica distinta o competidora. Por consiguiente, la Comisión concluye que la ayuda no falsea indebidamente la competencia.
6.1.3.3.4 Conclusión sobre la conformidad de la Medida NP3 con la Comunicación bancaria de 2008 y en Comunicación sobre recapitalización.
214)
Así pues, la Comisión concluye que la Medida NP3 es pertinente, necesaria y, a la luz de la profunda reestructuración prevista para el Banco, que engloba ahora las actividades económicas de Nea Proton Bank, es proporcionada en relación con el objetivo perseguido.
6.1.4. Compatibilidad de las medidas de ayuda con la Comunicación sobre reestructuración
215)
En los considerandos 60, 61, 78 y 79 de la Decisión de incoación Nea Proton Bank relativos a las medidas NP1 y NP2 la Comisión señaló que Nea Proton Bank probablemente sería incapaz de remunerar la ayuda estatal que recibió y destacó que la ausencia de remuneración planteó la necesidad de proceder a una reestructuración profunda. En el considerando 211 la Comisión señaló, por lo que se refiere a la remuneración de la Medida NP3, que teniendo en cuenta que el precio de venta de Nea Proton se fijó en 1 EUR, el FGEF no recuperará nada de los 395 millones EUR aportados justo antes de la venta (Medida NP3). Por otra parte, Grecia no recuperará nada de las acciones preferentes emitidas en mayo de 2009, puesto que los derechos patrimoniales relacionados con ellas permanecieron en el Proton Bank liquidado. La Comisión concluye, por tanto, que la falta de remuneración da lugar a la necesidad de proceder a una reestructuración profunda, tanto en términos de medidas de viabilidad como de medidas para limitar el falseamiento de la competencia.
6.1.4.1. Viabilidad a largo plazo de las actividades de Nea Proton Bank a través de su venta
216)
El punto 21 de la Comunicación sobre reestructuración establece que cuando no sea previsible que un banco en crisis recupere la viabilidad a largo plazo con credibilidad, se debe considerar su liquidación ordenada o subasta. Por consiguiente, los Estados miembros pueden fomentar la salida de los operadores no viables, permitiendo al mismo tiempo que el proceso de salida se produzca con arreglo a un calendario apropiado que mantenga la estabilidad financiera.
217)
En la Decisión de incoación Nea Proton Bank la Comisión planteó serias dudas sobre si Nea Proton Bank podría restablecer su viabilidad a largo plazo en solitario, y señaló las sinergias que podrían lograrse mediante su integración en una gran entidad financiera.
218)
A este respecto, el punto 17 de la Comunicación sobre reestructuración aclara que la venta de un banco con problemas a otra institución financiera puede contribuir a recuperar la viabilidad a largo plazo si el comprador es solvente y tiene capacidad para absorber la transferencia del banco afectado; puede también ayudar a restablecer la confianza en el mercado. Por otra parte, de conformidad con el MPEF, debía lograrse una mayor consolidación del sector bancario y el FGEF tenía que vender Nea Proton Bank a más tardar el 15 de julio de 2013.
219)
Como se indica en la sección 7.5.2, sobre la base de su plan de reestructuración, el Banco puede considerarse una entidad viable. Por tanto, el hecho de que las actividades de Nea Proton Bank hayan sido cedidas al Banco permite restablecer su viabilidad a largo plazo. Por otra parte, el hecho de que Nea Proton Bank esté plenamente integrado en el Banco y desaparezca como competidor independiente constituye una profunda reestructuración, según lo requiere la insuficiente remuneración de la ayuda estatal.
6.1.4.2. Aportación propia y reparto de cargas
220)
En la Decisión de incoación Nea Proton Bank, la Comisión expresó sus dudas sobre si los costes de reestructuración se limitaban al mínimo. Estas dudas derivaban de la observación de que Nea Proton Bank no podía recuperar la viabilidad a largo plazo en solitario sin incurrir en costes elevados. La integración de Nea Proton Bank en el Banco, una entidad mayor que dispone de infraestructura informática y estructura de gestión de riesgos, disipa estas preocupaciones. La venta al Banco contribuye a limitar al mínimo los costes de reestructuración.
221)
Por lo que se refiere a la contribución de los accionistas y los tenedores de deuda subordinada a los costes de la reestructuración, la Comisión ya estableció en el considerando 77 de la Decisión de incoación Nea Proton Bank que los accionistas y los tenedores de deuda subordinada no se transfirieron a Nea Proton Bank, sino que permanecieron en Proton Bank, es decir, la entidad en liquidación. Por tanto, la Comisión consideró que se daba un reparto de cargas suficiente entre los accionistas y los tenedores de deuda subordinada.
6.1.4.3. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
222)
En lo que respecta a las medidas para limitar el falseamiento de la competencia, el punto 30 de la Comunicación sobre reestructuración establece que «para evaluar dichas medidas, la Comisión se basa en el cálculo del tamaño, la escala y el ámbito de actividades que tendría el banco en cuestión tras la ejecución de un plan de reestructuración creíble. La naturaleza y la forma de dichas medidas dependerán de dos criterios: en primer lugar, del importe de la ayuda y de las condiciones y circunstancias en las que fue concedida y, en segundo lugar, de las características del mercado o los mercados en los que vaya a operar el banco beneficiario».
223)
En cuanto al importe de la ayuda recibida, la Comisión toma nota del importe de la ayuda total recibida en forma de capital, de 2 111,6 millones EUR (Pr1, NP1, NP2, NP3), además del apoyo a la liquidez por parte del Estado, de 149,4 millones EUR (Pr3) y los valores del Estado griego, por importe de 78 millones EUR (Pr2). La Medida Pr1 correspondía al 4,6 % de los activos ponderados en función del riesgo de Proton Bank en ese momento. La Medida NP1, la financiación del déficit de financiación de la transferencia de actividades de Proton Bank a Nea Proton Bank, correspondía a aproximadamente el 36 % de los activos ponderados en función del riesgo de Proton Bank a finales de 2010, es decir, el 84 % de los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank en el momento de su creación. La aportación inicial de capital social del FGEF en Nea Proton Bank, que era parte de la Medida NP2, correspondía a aproximadamente al 18,8 % de los activos ponderados en función del riesgo de este último en el momento de su creación. Las aportaciones adicionales de capital social, que eran parte de la medida NP2, correspondían a aproximadamente el 34,2 % de los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank (sobre la base de los datos a 31 de diciembre de 2012 (122)). Como se indica en el considerando 80 de la Decisión de incoación New Proton Bank, las medidas NP1 y NP2 representaron más del 50 % de los activos ponderados en función del riesgo del Proton Bank o más del 130 % de los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank. La aportación de capital social, antes de la venta del Banco, es decir, la medida, NP3 correspondía a alrededor del 48,7 % de los activos ponderados en función del riesgo de Nea Proton Bank (sobre la base de datos a 31 de mayo de 2013). Estos importes de ayuda, en combinación con la falta de remuneración, exigen una profunda reducción de la presencia del beneficiario en el mercado.
224)
En relación con el mercado en el que operaba Nea Proton Bank, en el considerando 82 de la Decisión de incoación Nea Proton Bank la Comisión señaló que Proton Bank era un banco muy pequeño (aproximadamente el 1 % de la cuota de mercado de los activos totales de los bancos griegos) y que, en consecuencia, los activos y pasivos de Proton Bank transferidos a Nea Proton Bank eran relativamente pequeños en comparación con el tamaño del sistema bancario griego. Por tanto, concluyó que a pesar del excepcionalmente alto volumen de ayuda, los falseamientos de la competencia causados por la ayuda a Nea Proton Bank podrían considerarse limitados.
225)
Por otro lado, las actividades de Nea Proton Bank se ofrecieron a sus competidores a través de un procedimiento de subasta pública. Tras su venta, Nea Proton Bank dejó de existir como competidor independiente, al integrarse plenamente en el Banco.
226)
La Comisión concluye que, habida cuenta del pequeño tamaño de Nea Proton Bank, el proceso de venta abierto, y el hecho de que Nea Proton Bank no continuará existiendo como competidor independiente, no existen falseamientos indebidos de la competencia, a pesar de la gran cantidad de ayuda y la ausencia de remuneración.
6.1.4.4. Conclusión relativa a la compatibilidad con la Comunicación sobre reestructuración
227)
Sobre la base del análisis presentado en los considerandos 216 a 226, la Comisión concluye que la venta de Nea Proton Bank y su integración en el Banco garantizan la viabilidad a largo plazo del primero, que la ayuda se limita al mínimo necesario y que no existe falseamiento indebido de la competencia.
228)
En consecuencia, todas las medidas de ayuda enumeradas en el cuadro 7 deben ser declaradas compatibles con el mercado interior.
6.2. EVALUACIÓN DE LAS AYUDAS RELATIVAS A NEW TT BANK
6.2.1. Existencia de ayuda estatal e importe de la misma
229)
La Comisión tiene que evaluar si las medidas constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
6.2.1.1. Existencia de ayuda en la cobertura del déficit de financiación de los elementos de activo y de pasivo transferidos de T Bank (Medida T)
230)
En los considerandos 26 a 32 de la Decisión T Bank, la Comisión ya estableció que la Medida T, la intervención por parte del Régimen de Resolución del HDIGF y el FGEF para cubrir el déficit de financiación de los activos y pasivos transferidos al TT Bank, constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. En el considerando 33 de dicha Decisión, la Comisión consideró que las actividades económicas de T Bank transferidas a TT Bank se benefician de ayudas estatales al seguir existiendo gracias a la ayuda recibida.
6.2.1.2. Existencia de ayuda en la recapitalización concedida en el marco de la medida de recapitalización de TT Bank (Medida TT)
231)
La aportación de capital de 224,96 millones EUR efectuada por el Estado griego a TT Bank (Medida TT) fue acordada en el marco de la medida de recapitalización que forma parte del régimen (123). En la Decisión por la que se aprueba el régimen, la Comisión concluyó que las medidas acordadas en virtud de dicho régimen constituían ayuda estatal. Por tanto, la Medida TT, constituía una ayuda a TT Bank.
232)
Tal como la Comisión señaló en el considerando 98 de la Decisión de incoación New TT Bank, este asume las actividades económicas llevadas a cabo anteriormente por TT Bank, incluidas las de T Bank.
6.2.1.3. Existencia de ayuda en la financiación del déficit de financiación de New TT Bank (Medida NTT1)
233)
En los considerandos 53 a 57 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión ya estableció que la Medida NTT1, la intervención del FGEF para cubrir el déficit de financiación de New TT Bank, constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. En el considerando 54 de dicha Decisión, la Comisión estimó que New TT Bank era el beneficiario económico ya que prosiguió las actividades económicas de TT Bank, que siguen existiendo gracias a la ayuda recibida.
6.2.1.4. Existencia de ayuda en la aportación de capital social inicial (Medida NTT2)
234)
En los considerandos 49 a 52 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión ya estableció que la Medida NTT2, la aportación de capital social inicial por el FGEF por un importe de 500 millones EUR en favor de New TT Bank, constituye ayuda estatal en favor de New TT Bank a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
6.2.1.5. Existencia de ayuda al Banco como adquirente de New TT Bank
235)
El Banco adquirió las acciones de New TT Bank en el marco de un proceso de licitación abierto y no discriminatorio. De acuerdo con la información recibida de las autoridades griegas, el 15 de julio de 2013 un asesor financiero se puso en contacto con un gran número de bancos e inversores extranjeros y griegos y solo los cuatro grandes bancos griegos presentaron ofertas finales. El hecho de que el asesor financiero se pusiera en contacto con un gran número de entidades permite a la Comisión concluir que el procedimiento de licitación fue abierto y no discriminatorio. La oferta del Banco se consideró la mejor teniendo en cuenta la cantidad y el tipo de contraprestación.
236)
Más concretamente, el Banco acordó pagar al FGEF un total de 681 millones EUR en forma de acciones ordinarias de nueva emisión. La segunda mayor oferta lo era en efectivo por 500 millones EUR. Era pues un 26,58 % inferior a la del Banco. Según la carta del Banco de Grecia de 8 de julio de 2013, las ofertas en efectivo de un banco nacional no podían considerarse en la medida en que seguían dependiendo de la financiación del Eurosistema y, en particular, si estaban recibiendo provisión urgente de liquidez. Por consiguiente, la segunda mayor oferta no respetaba las exigencias del Banco de Grecia.
237)
También cabe señalar que, de conformidad con el contrato de venta el FGEF recibió 1 418,75 millones de nuevas acciones ordinarias del Banco al precio de oferta de 0,48 EUR por acción (124). La participación del FGEF en el capital del Banco aumentó del 93,55 % al 95,23 %.
238)
Por tanto, la Comisión concluye que la operación no constituye una ayuda al comprador.
6.2.1.6. Conclusión sobre la existencia de ayuda
239)
Sobre la base de lo anterior, la Comisión considera que las medidas T, TT, NTT1 y NTT2 constituyen ayuda estatal. En relación con la Medida T, la Comisión concluye que benefició a las actividades de T Bank al ser transferidas a TT Bank y posteriormente a New TT Bank. En relación con la medida TT, la Comisión concluye que benefició a las actividades de TT Bank que se transfirieron a New TT Bank. El beneficiario de las medidas NTT1 y NTT2 es New TT Bank.
240)
Por lo tanto, la Comisión concluye que las actividades económicas de T Bank, que prosiguieron en TT Bank y, posteriormente, en New TT Bank, se beneficiaron de ayuda de recapitalización por un importe de 677 millones EUR, mientras que las actividades de TT Bank proseguidas por New TT Bank se beneficiaron de ayudas públicas en forma de capital por un importe de 4 457,96 millones EUR (medidas TT, NTT1 y NTT2).
Cuadro 10
Resumen de la ayuda total recibida por T Bank, TT Bank y New TT Bank
Beneficiario de la ayuda
Medida
Descripción
Importe de la ayuda (en millones EUR)
Actividades de T-Bank
T
Financiación del déficit de financiación de T a TT
677
Actividades de TT Bank
TT
Recapitalización
224,96
Actividades de New TT Bank
NTT1
Financiación del déficit de financiación de TT Bank a New TT Bank
3 732,6
NTT2
Capital social inicial
500
6.2.2. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad
241)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado faculta a la Comisión para declarar la ayuda compatible con el mercado interior si está destinada a «poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
242)
Como se explicó en los considerandos 199 y 200, actualmente la base jurídica para evaluar las medidas de ayuda a los bancos griegos es el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
243)
Como se explicó en el considerando 201, para que una ayuda sea compatible en virtud del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad: idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
244)
Los principios para evaluar las medidas de ayuda fueron establecidos en primer lugar mediante la Comunicación bancaria de 2008.
245)
La Comunicación sobre recapitalización (125) establece directrices adicionales relativas al nivel de la remuneración requerida para las aportaciones de capital público.
246)
Por último, la Comisión explica en la Comunicación sobre reestructuración (126) cómo evaluará los planes de reestructuración. Con arreglo a dicha Comunicación, en su evaluación del plan de reestructuración del Banco, la Comisión tendrá en cuenta todas las medidas enumeradas en el cuadro 8.
6.2.3. Compatibilidad de las medidas de ayuda con la Comunicación bancaria de 2008 y con la Comunicación sobre recapitalización
6.2.3.1. Compatibilidad de la Medida T con la Comunicación bancaria de 2008 y con la Comunicación sobre recapitalización
247)
En relación con la Medida T, en su Decisión T Bank la Comisión constató que la intervención reúne los requisitos del artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado y decidió que era compatible con el mercado interior por razones de estabilidad financiera, durante un período de seis meses a partir de la fecha de adopción de dicha Decisión. Las autoridades griegas no presentaron un plan de reestructuración actualizado para TT Bank que tuviese en cuenta la integración de las actividades de T Bank en TT Bank antes de que finalizase dicho período de seis meses. Sin embargo, en el considerando 83 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión consideró que esa omisión era comprensible ya que entretanto se había adoptado una decisión relativa al futuro de TT Bank. Puesto que las autoridades griegas presentaron un plan de reestructuración para New TT Bank en enero de 2013 y otro actualizado en marzo de 2013, ambos relativos a las actividades transferidas de T Bank a TT Bank, la Comisión, en su Decisión de incoación New TT Bank, aprobó provisionalmente la Medida T como ayuda de salvamento hasta que se tomó una decisión final sobre las medidas T, TT, NTT1 y NTT2.
6.2.3.2. Compatibilidad de la Medida TT con la Comunicación bancaria de 2008
248)
En su Decisión de 19 de noviembre de 2008 (127), la Comisión ya había concluido que la Medida TT, que fue acordada en mayo de 2009 con arreglo a la medida de recapitalización que forma parte del régimen, era una ayuda de salvamento compatible en virtud de la Comunicación bancaria de 2008. La Decisión de 19 de noviembre de 2008 no se refería a la Comunicación sobre recapitalización, todavía no adoptada en esa época.
6.2.3.3. Compatibilidad de las medidas NTT1 y NTT2 con la Comunicación bancaria de 2008 y con la Comunicación sobre recapitalización
249)
La Comisión ya aprobó temporalmente las medidas NTT1 y NTT2 como ayuda de salvamento en la Decisión de incoación New TT Bank.
6.2.4. Compatibilidad de las medidas de ayuda T, TT, NTT1 y NTT2 con la Comunicación sobre reestructuración
6.2.4.1. Falta de una remuneración adecuada de la ayuda, que debe tenerse en cuenta en la evaluación con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración
250)
En el considerando 45 de la Decisión T Bank, la Comisión señaló que el HDIGF y el FGEF probablemente no recuperarían cantidad alguna y que la financiación del déficit de financiación de T Bank a TT Bank era, por tanto, equivalente a una subvención. Por otra parte, como se concluyó en el considerando 101 de la Decisión de incoación New TT Bank, el FGEF podría esperar recuperar solo una parte de su aportación de capital social inicial de 500 millones EUR (Medida NTT2). Por otra parte, la Comisión observó que no existirá ninguna remuneración para el FGEF que cubra el déficit de financiación de TT Bank a New TT Bank (Medida NTT1) y que existe una muy remota probabilidad de que el FGEF recupere gran parte de los 3 700 millones EUR. Por último, la Comisión señala que el Estado probablemente no recuperará ninguna cantidad con respecto a la Medida TT ya que sus derechos patrimoniales, relacionados con las acciones preferentes emitidas en mayo de 2009, permanecieron en TT Bank, que fue declarado en liquidación.
251)
Como se indica en los considerandos 77 y 102 de la Decisión de incoación New TT Bank, la falta de remuneración da lugar a la necesidad de proceder a una reestructuración profunda, tanto en términos de medidas de viabilidad como de medidas para limitar el falseamiento de la competencia.
6.2.4.2. Viabilidad a largo plazo de las actividades de New TT Bank mediante la venta
252)
El punto 21 de la Comunicación sobre reestructuración establece que, en caso de que el banco en crisis no pueda recuperar la viabilidad a largo plazo con credibilidad, debe contemplarse su liquidación ordenada o su subasta.
253)
En la sección 3.2.4.1 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión planteó serias dudas en cuanto a si New TT Bank podría restablecer su viabilidad a largo plazo en solitario y si podría lograr el crecimiento previsto de ingresos. Además, recordó que New TT Bank solamente había adoptado un número limitado de medidas para generar beneficios y que había una falta de medidas por parte de New TT Bank para reducir los costes de personal y racionalizar la red de sucursales. También se refirió a las sinergias que podrían lograrse mediante la integración de New TT Bank en una gran entidad financiera.
254)
A este respecto, el punto 17 de la Comunicación sobre reestructuración aclara que la venta de un banco con problemas a otra institución financiera puede contribuir a recuperar la viabilidad a largo plazo si el comprador es solvente y tiene capacidad para absorber la transferencia del banco afectado; puede también ayudar a restablecer la confianza en el mercado. Por otra parte, de conformidad con el MPEF, la venta de New TT Bank era una acción prioritaria, teniendo en cuenta el interés público y la estabilidad financiera, así como la protección de los activos del FGEF.
255)
Como se indica en la sección 7.5.2, sobre la base de su plan de reestructuración, el Banco puede ser considerado como una entidad viable. Por tanto, el hecho de que las actividades de New TT Bank se encuentren ahora incluidas en el Banco permite restablecer su viabilidad a largo plazo. New TT Bank deja de existir como competidor autónomo. La concentración operativa de New TT Bank y del Banco finalizó el 14 de abril de 2014. La red de sucursales Hellenic Postbank será reducida (el Banco tiene la intención de mantener la marca «Hellenic Postbank» para determinadas ramas, mientras que la marca «T-bank» no se mantendrá y la red de sucursales «T-bank» será cerrada en su casi totalidad) en combinación con la plena integración operativa en el Banco de las actividades de apoyo y otras funciones realizadas en la sede. La Comisión concluye que el plan de reestructuración garantiza que se logrará una reestructuración profunda, tal como lo exige la insuficiente remuneración.
6.2.4.3. Aportación propia y reparto de cargas
256)
La preocupación expresada por la Comisión en el considerando 99 de la Decisión de incoación New TT Bank con respecto al hecho de que los costes de reestructuración estaban inflados debido a la reestructuración de New TT Bank como entidad autónoma, fue abordada por el régimen de salida voluntaria (128), aplicado por New TT Bank autónomamente en julio de 2013, y por la venta de New TT Bank al Banco. Más concretamente, la racionalización de la red de sucursales, la plena integración de T Bank y la plena integración operativa de New TT Bank en el Banco limitan los costes de reestructuración al mínimo.
257)
Sobre el reparto de cargas entre accionistas y tenedores de deuda subordinada, la Comisión ya estableció, en el considerando 100 de la Decisión de incoación New TT Bank, que los accionistas y los tenedores de deuda subordinada no se transferían a New TT Bank, sino que permanecían en TT Bank, es decir, en la entidad en liquidación. Por tanto, la Comisión consideró que se había logrado un reparto de cargas suficiente entre accionistas y tenedores de deuda subordinada.
258)
En consecuencia, la Comisión estima que los costes de reestructuración se limitan al mínimo y que se ha logrado una distribución de cargas suficiente. Sin embargo, tal como se indicó en el considerando 251, la ausencia de remuneración ha desencadenado la necesidad de proceder a una reestructuración profunda, tanto en términos de medidas de viabilidad como de medidas para limitar el falseamiento de la competencia.
6.2.4.4. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
259)
En lo que respecta a las medidas para limitar el falseamiento de la competencia, el punto 30 de la Comunicación sobre reestructuración establece que «Para evaluar dichas medidas, la Comisión se basa en el cálculo del tamaño, la escala y el ámbito de actividades que tendría el banco en cuestión tras la ejecución de un plan de reestructuración creíble. La naturaleza y la forma de dichas medidas dependerán de dos criterios: En primer lugar, del importe de la ayuda y de las condiciones y circunstancias en las que fue concedida y, en segundo lugar, de las características del mercado o los mercados en los que vaya a operar el banco beneficiario».
260)
En cuanto al importe de la ayuda recibida, la Comisión recuerda que, en el considerando 104 de la Decisión de incoación New TT Bank, observó que New TT Bank ha recibido 4 600 millones EUR de ayuda (medidas NTT1 y NTT2), lo que representa más del 70 % de los activos ponderados en función del riesgo del TT Bank y más del 90 % de los activos ponderados en función del riesgo del New TT Bank. Por otra parte, la Comisión indicaba que TT Bank (que es la persona jurídica que anteriormente realizaba las actividades que prosiguió New TT Bank) había recibido con anterioridad una ayuda en el marco del régimen (129). TT Bank recibió una primera aportación de capital de 224,96 millones EUR en forma de acciones preferentes (Medida TT), equivalente al 2,9 % de sus activos ponderados en función del riesgo en ese momento. Por otra parte, con respecto a la resolución de T Bank, las actividades de T Bank que se transfirieron a TT Bank recibieron una ayuda de resolución por un importe aproximado de 678 millones EUR (Medida T), que equivalía al 37,7 % de los activos ponderados en función del riesgo de T Bank en la fecha de referencia de la concentración (31 de marzo de 2011). Estos importes de ayuda en combinación con la falta de remuneración exigen una profunda reestructuración.
261)
Por otro lado, en el considerando 104 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión precisó las circunstancias en las que se concedió la ayuda. Más concretamente, una gran parte de las pérdidas sufridas por TT Bank en los últimos años no parecen deberse a la asunción de actividades de riesgo, sino a la tenencia de obligaciones de deuda pública griega. Además, la Comisión también observó que las elevadas pérdidas en los préstamos a hogares y empresas se derivan principalmente de la excepcionalmente profunda y larga recesión y no de préstamos arriesgados. Por tanto, la ayuda parece provocar pocas distorsiones de la competencia. Sin embargo, la Comisión observó que, en proporción a su tamaño, el TT Bank acaparaba muchas más obligaciones de deuda pública griega que los demás bancos de Grecia, un factor que refleja una asunción de riesgos inapropiada.
262)
Como ya se ha señalado, New TT Bank deja de existir como competidor autónomo que determina su política de forma independiente. El plan de reestructuración del Banco se basa en la asunción de la plena integración de New TT Bank, incluso aunque el Banco siga utilizando la marca «Hellenic Postbank» para determinadas actividades y productos.
263)
En relación con el mercado en el que New TT Bank operaba, en el considerando 106 de la Decisión de incoación New TT Bank, la Comisión señaló que TT Bank era un banco de tamaño medio en Grecia (aproximadamente el 6 % en términos de depósitos) y los activos y pasivos que se transfirieron a New TT Bank eran relativamente pequeños en comparación con el tamaño del sistema bancario griego. Por tanto, concluyó que a pesar de la gran cantidad de ayuda de carácter excepcional, los falseamientos de la competencia causados por la ayuda concedida a New TT Bank podrían considerarse más bien limitados.
264)
La reducción prevista de la red de sucursales «Hellenic Postbank», con el cierre de aproximadamente 50 sucursales (130) de un total de 196, confirma la apreciación contenida en el considerando 263 de que el falseamiento de la competencia provocado por la ayuda concedida a New TT Bank podría considerarse más bien escaso.
265)
Por otro lado, las actividades de New TT Bank fueron ofrecidas a sus competidores a través de una subasta abierta y no discriminatoria.
266)
Una parte significativa de las medidas de ayuda NTT1 y NTT2 era necesaria debido a una condonación de deudas a favor del Estado (en el marco del Programa PSI) y a la excepcionalmente larga recesión, más que como consecuencia de prácticas inadecuadas de concesión de préstamos. Además, el tamaño de las actividades de New TT Bank era pequeño, el procedimiento de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio, y New TT Bank dejará de existir como competidor autónomo. Por tanto, la Comisión concluye que a pesar de la gran cantidad de ayuda y la ausencia de remuneración adecuada de la ayuda estatal concedida, no existe un falseamiento indebido de la competencia.
6.2.4.5. Conclusión sobre la compatibilidad de las medidas de ayuda T, TT, NTT1 y NTT2 con la Comunicación sobre reestructuración.
267)
La Comisión concluye que la venta de New TT Bank al Banco y la consiguiente reestructuración garantizan la viabilidad a largo plazo de New TT Bank, la limitación de la ayuda al mínimo necesario y la ausencia de falseamiento indebido de la competencia.
268)
Todas las medidas de ayuda enumeradas en el cuadro 8 deben declararse compatibles con el mercado interior.
7. EVALUACIÓN DE LA AYUDA CONCEDIDA AL BANCO
7.1. EXISTENCIA DE AYUDA ESTATAL E IMPORTE DE LA MISMA
269)
La Comisión ha de establecer la existencia de ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
7.1.1. Existencia de ayuda en las medidas concedidas en el marco del régimen
7.1.1.1. Aporte de liquidez por parte del Estado con arreglo a las medidas de garantía y obligaciones del Estado (Medida L1)
270)
La Comisión ya estableció en las decisiones por las que aprobó y prorrogó el régimen (131) que el apoyo a la liquidez concedido en virtud del régimen constituye ayuda. El importe de las garantías pendientes a 15 de abril de 2011 era de 13 600 millones EUR, y alcanzó 13 932 millones EUR el 30 de noviembre de 2013. El futuro apoyo a la liquidez concedido a tenor de dicho régimen constituiría también ayuda.
7.1.1.2. Recapitalización estatal concedida en virtud del Régimen de Recapitalización (Medida A)
271)
La Comisión ya estableció en la Decisión de 19 de noviembre de 2008 relativa al régimen, que las recapitalizaciones concedidas con arreglo a la medida de recapitalización que figura en dicho régimen serán constitutivas de ayuda. El Banco ha recibido 950 millones EUR por medio de acciones preferentes, lo que supone el 2 % de los activos ponderados por riesgo del Banco (132).
272)
En 2010, Grecia introdujo varias modificaciones de los parámetros técnicos de las acciones preferentes. Habida cuenta de que las modificaciones aumentan la remuneración del Estado, con un incremento automático del cupón del 2 % anual si las acciones preferentes no se amortizan en un plazo de cinco años, la Comisión concluye que las modificaciones de los parámetros técnicos no aportan ninguna ventaja al Banco y, por tanto, no implican ayuda estatal adicional.
7.1.2. Existencia de ayuda en la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (Medida L2)
273)
La Comisión aclaró en el punto 51 de la Comunicación bancaria de 2008 que la concesión de fondos de los bancos centrales a las instituciones financieras no constituye una ayuda si se cumplen cuatro condiciones acumulativas: solvencia de las entidades financieras, garantía integral para la facilidad, tipo de interés aplicado a la entidad financiera y ausencia de contragarantía del Estado. Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado al Banco no cumple estas cuatro condiciones acumulativas, especialmente porque está garantizada por el Estado y se concede en relación con otras medidas de apoyo, constituye ayuda.
274)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado cumple las condiciones establecidas en el artículo 107, apartado 1, del Tratado. En primer lugar, como esta medida incluye una garantía estatal en favor del Banco de Grecia, las pérdidas correrán a cargo del Estado. Por consiguiente, esta medida comporta recursos estatales. La provisión urgente de liquidez permite a las entidades de crédito obtener financiación en un momento en el que no tienen acceso a los mercados de financiación al por mayor ni a las operaciones de financiación regulares del Eurosistema. Por tanto, la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado al Banco concede una ventaja a este. Dado que la provisión urgente de liquidez se limita al sector bancario, la medida es selectiva. Y dado que dicha está garantizada por el Estado permite al Banco continuar operando en el mercado y evitar que deba abandonarlo, falsea la competencia. Dado que el Banco opera en otros Estados miembros y que instituciones financieras de otros Estados miembros operan o podrían estar interesadas en operar en Grecia, la ventaja concedida al Banco afecta al comercio entre Estados miembros.
275)
La provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (Medida L2) constituye ayuda estatal. El importe de dicha provisión ha variado a lo largo del tiempo. A 31 de diciembre de 2012 ascendía aproximadamente a 12 000 millones EUR.
7.1.3. Existencia de ayuda en las medidas concedidas a través del FGEF
7.1.3.1. Primera recapitalización puente (Medida B1)
276)
En la sección 5.1 de la Decisión de incoación, la Comisión ya concluyó que la primera recapitalización puente constituye ayuda estatal. El capital recibido se elevaba a 3 970 millones EUR.
7.1.3.2. Segunda recapitalización puente (Medida B2)
277)
La Medida B2 se ejecutó con recursos del FGEF, lo que, como ya se explicó en el considerando 47 de la Decisión de incoación, implica la utilización de recursos públicos.
278)
Por lo que se refiere a la existencia de una ventaja, la Medida B2 aumentó el coeficiente de capital del Banco hasta un nivel que le permitiese seguir funcionando en el mercado y acceder a la financiación del Eurosistema. Por otra parte, la remuneración de la Medida B2 consiste en los intereses devengados por los pagarés del FEEF y una comisión adicional del 1 %. Como esta remuneración es manifiestamente inferior a la de instrumentos de capital similares en el mercado, sin duda el Banco no habría podido aumentar dicho capital en esas condiciones en el mercado. Por tanto, la Medida B2 le otorgó una ventaja con cargo a recursos del Estado. Como la medida solo se puso a disposición del Banco, es de carácter selectivo.
279)
Como consecuencia de la Medida B2, la posición del Banco se reforzó ya que recibió los recursos financieros necesarios para seguir cumpliendo los requisitos de capital, lo que dio lugar a falseamientos de la competencia. Dado que el Banco opera en otros mercados bancarios europeos y que hay instituciones financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, en particular en el mercado de los seguros, la Medida B2 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
280)
La Comisión considera que la Medida B2 constituye ayuda estatal. Fue notificada como ayuda por las autoridades nacionales. El capital recibido ascendió a 1 341 millones EUR.
7.1.3.3. Carta de compromiso (Medida B3)
281)
A través de la Medida B3, el FGEF se comprometió a facilitar el capital adicional necesario para completar la recapitalización del Banco hasta alcanzar la cantidad de referencia solicitada por el Banco de Grecia en el marco de la prueba de resistencia de 2012. El FGEF recibe sus recursos del Estado. La Comisión concluye, por lo tanto, que la carta compromete recursos estatales. Las circunstancias en las que el FGEF puede conceder ayuda a las entidades financieras se definen y limitan con precisión en la legislación. En consecuencia, la utilización de estos recursos estatales es imputable al Estado. El FGEF se comprometió a aportar hasta 528 millones EUR de capital adicional.
282)
La carta de compromiso concedió una ventaja al Banco, ya que garantizó a sus depositantes que el Banco podría reunir todo el capital que precisaba; es decir, el FGEF aportaría el capital en caso de que el Banco no pudiera obtenerlo en el mercado. Ese compromiso también facilita la obtención de capital privado en el mercado, ya que los inversores tienen la garantía de que, en caso de que el Banco no pueda encontrar una parte del capital en el mercado, el FGEF lo facilitará. Ningún inversor privado habría aceptado comprometerse antes de conocer las condiciones de la recapitalización, y en ese momento el Banco no tenía acceso al mercado de capitales.
283)
Dado que el Banco opera en otros mercados bancarios europeos y que hay instituciones financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, en particular en el mercado de los seguros, la Medida B3 también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros y falsear la competencia.
284)
Así pues, la Medida B3 constituye ayuda y fue notificada como ayuda estatal por las autoridades griegas el 27 de diciembre de 2012.
7.1.3.4. Recapitalización de la primavera de 2013 (Medida B4)
285)
La recapitalización de la primavera de 2013 (Medida B4) es la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2) y de la carta de compromiso (Medida B3) en una recapitalización permanente de 5 839 millones EUR en acciones ordinarias. Dado que la Medida B4 consiste en la conversión de ayuda ya concedida, sigue implicando recursos estatales, pero no aumenta el importe nominal de la ayuda. No obstante, incrementa la ventaja para el Banco (y, por tanto, el falseamiento de la competencia), ya que se trata de una recapitalización permanente y no de una recapitalización temporal como en el caso de las medidas B1 y B2. Con respecto a la medida B3, que es únicamente un compromiso real y no una recapitalización, la Medida B4 incrementó la adecuación del capital del Banco y es, por lo tanto, más ventajosa.
286)
La Comisión observa que estas ayudas no se concedían a todos los bancos que operan en Grecia. Por lo que se refiere a los falseamientos de la competencia y al efecto sobre el comercio, la Comisión señala, por ejemplo, que la ayuda permitió al Banco continuar sus operaciones en otros Estados miembros, como Rumanía o Bulgaria. La liquidación del Banco habría dado lugar al cese de su actividad en el extranjero, a través de la liquidación de actividades o la venta de empresas. Además, las actividades de seguros del Banco en Grecia compiten con las actividades de las sucursales de compañías de seguros de otros Estados miembros. Por consiguiente, la medida falsea la competencia y afecta a los intercambios comerciales entre Estados miembros. Así pues, la Medida B4 constituye ayuda estatal.
7.1.3.5. Conclusión sobre las medidas B1, B2, B3 y B4
287)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 constituyen ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado. El importe de la ayuda estatal incluido en las medidas B1, B2, B3 y B4 es de 5 839 millones EUR, que fue también el importe de la ayuda estatal efectivamente abonado por FGEF al Banco.
288)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración indica que, además del importe total de la ayuda, la Comisión tendrá en cuenta la ayuda «en relación con los activos del banco ponderados en función del riesgo». Las medidas B1, B2, B3 y B4 se acordaron a lo largo de un período de un año, desde abril de 2012 hasta mayo de 2013. Durante ese período, los activos ponderados en función del riesgo del Banco cambiaron. Por consiguiente, se plantea la cuestión de qué nivel de activos ponderados en función del riesgo debe usarse, es decir, los que existían al comienzo o al final del período. Las medidas B1, B2, B3 y B4 tienen por objetivo satisfacer una necesidad de capital identificada por el Banco de Grecia en marzo de 2012 (la prueba de resistencia de 2012). En otras palabras, las necesidades de capital a las que se destinan dichas medidas ya existían en marzo de 2012. Por consiguiente, la Comisión considera que el importe de la ayuda incluido en las medidas B1, B2, B3 y B4 debe compararse con los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012. También hay que recordar que el Banco de Grecia, después de marzo de 2012 y hasta la recapitalización de la primavera de 2013, no tuvo en cuenta las adquisiciones realizadas por los bancos griegos para ajustar (al alza o a la baja) sus necesidades de capital. Esta circunstancia demuestra además que las medidas B1, B2, B3 y B4 eran medidas de ayuda relacionadas con el perímetro del Banco, a 31 de marzo de 2012.
289)
La primera y segunda recapitalizaciones puente y la carta de compromiso sumaron un total de 5 839 millones EUR. Este importe supone el 13,8 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de marzo de 2012.
7.1.3.6. Compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C)
290)
El 31 de marzo de 2014, el Banco recibió una carta de compromiso del FGEF en la que este se comprometía a participar en la ampliación de capital del Banco por un importe de hasta 2 864 millones EUR (Medida C). Por las razones expuestas en el considerando 277, esa medida implica el uso de recursos estatales. Constituye una ventaja para el Banco, pues le garantiza que encontrará el capital que necesita, lo que dará más confianza a los depositantes y facilitará la captación de capital procedente de inversores privados.
291)
Si los inversores privados no suscriben la totalidad de la ampliación de capital, el FGEF tiene realmente que inyectar capital en el Banco en aplicación de la carta de compromiso. Dicha aportación de capital supondría, en comparación con la carta de compromiso, una gran ventaja en favor del Banco. A diferencia de un simple compromiso escrito, la aportación efectiva de capital aumenta la adecuación de capital del Banco.
292)
Ni la carta de compromiso ni su potencial aplicación en forma de aportación efectiva de capital se ajustan al principio del inversor en una economía de mercado. Incluso si el FGEF adquiriese las nuevas acciones al mismo precio que los inversores privados, las circunstancias su participación son muy distintas de las de los inversores privados que suscribirán las nuevas acciones. En caso necesario el FGEF se ha comprometido a suscribir la totalidad de la ampliación de capital antes de que cualquier inversor privado se haya comprometido formalmente a comprar acciones. Los inversores privados que compren nuevas acciones tendrán la certeza de que, en cualquier caso, el Banco reunirá el importe íntegro del capital necesario, puesto que el FGEF actuará como mecanismo de respaldo y adquirirá las acciones no suscritas por los inversores privados. En segundo lugar, el FGEF solo participará si no hay suficiente demanda de inversores privados en la horquilla más baja de precios anunciados. Como tal, el FGEF aportará capital que el Banco no puede encontrar en el mercado al mismo precio por acción. En consecuencia, el FGEF aporta capital por un importe o a un precio que el mercado no está dispuesto a facilitar.
293)
Como solo se concedió al Banco, la Medida C es selectiva. La posición del Banco se vio reforzada ya que obtuvo los recursos financieros necesarios para seguir cumpliendo los requisitos de capital reglamentario establecidos por el Banco de Grecia. Así pues, esta medida otorga una ventaja que falsea la competencia. Dado que el Banco opera en otros mercados bancarios europeos y que hay instituciones financieras de otros Estados miembros que operan en Grecia, en particular en el mercado de los seguros, la Medida C también puede afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
294)
El compromiso de recapitalización de 2014 constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado. El importe total de la ayuda incluida en esta medida es de 2 864 millones EUR, lo que representa el 7,5 % de los activos ponderados en función del riesgo del Banco a 31 de diciembre de 2013 (133).
295)
Si el FGEF realmente aporta capital adicional al Banco en aplicación de dicho compromiso, incrementará la ventaja para el Banco y los falseamientos de la competencia, pero no el importe nominal de la ayuda (134).
7.1.4. Conclusión sobre la existencia y el importe total de la ayuda recibida
296)
Las medidas A, B1, B2, B3, B4 y C constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
Cuadro 11
Resumen de la ayuda total recibida por el Banco
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe de la ayuda
Ayuda/Activos ponderados en función del riesgo
A
Acciones preferentes
Ayuda en forma de capital
950 millones EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Primera recapitalización puente
Segunda recapitalización puente
Carta de compromiso
Recapitalización de la primavera de 2013
Ayuda en forma de capital
5 839 millones EUR
13,8 %
C
Compromiso de recapitalización de 2014
Compromiso de apoyo en forma de capital
2 864 millones EUR
7,5 %
Ayuda total concedida al Banco en forma de capital
9 653 millones EUR
15,8 %
Capital total pagado al Banco
6 789 millones EUR [podrían llegar a 9 653 millones EUR si el FGEF tiene que desembolsar el importe total de la ampliación de capital de abril de 2014]
23,7 %
Ref.
Medida
Tipo de medida
Importe nominal de la ayuda
L1
Aporte de liquidez
Garantía
13 932 millones EUR
A 30 de noviembre de 2013
L2
Provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado
Financiación y garantía
12 000 millones EUR
A 31 de diciembre de 2012
Ayuda total concedida al Banco en forma de capital
25 932 millones EUR
7.2. BASE JURÍDICA PARA EVALUAR LA COMPATIBILIDAD
297)
Según se concluyó en el considerando 200, la base jurídica para evaluar las medidas de ayuda debe ser el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado (135).
298)
Durante la crisis financiera, la Comisión ha desarrollado criterios de compatibilidad para los diferentes tipos de medidas de ayuda. Los principios para evaluar las medidas de ayuda fueron establecidos, en primer lugar, en la Comunicación bancaria de 2008.
299)
Las orientaciones para las medidas de recapitalización pueden encontrarse en la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011.
300)
La Comunicación sobre reestructuración define el enfoque adoptado por la Comisión en lo que respecta a la evaluación de los planes de reestructuración, en particular la necesidad de restablecer la viabilidad y garantizar una contribución adecuada del beneficiario y de limitar el falseamiento de la competencia.
301)
Este marco se completó con la Comunicación bancaria de 2013, que se aplica a las medidas de ayuda notificadas con posterioridad al 1 de agosto de 2013.
7.2.1. Base jurídica para evaluar la compatibilidad de la ayuda de liquidez al banco (Medida L1)
302)
El apoyo a la liquidez ya recibido por el Banco fue aprobado definitivamente por sucesivas decisiones de autorización de las medidas en el marco del régimen y sus modificaciones y prórrogas (136). Cualquier futura ayuda a la liquidez del Banco tendrá que ser debidamente acordada en virtud de un régimen aprobado por la Comisión. Las condiciones de dicha ayuda tendrán que ser autorizadas por la Comisión antes de su concesión y, por tanto, no necesitan analizarse más a fondo en la presente Decisión.
7.2.2. Base jurídica para evaluar la compatibilidad de las acciones preferentes (Medida A)
303)
La recapitalización decidida en 2009 en forma de acciones preferentes (Medida A), se acordó en el marco de la medida de recapitalización aprobada en 2008 en el marco del régimen en virtud de la Comunicación bancaria de 2008. Por consiguiente, no tiene que ser reevaluada con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008 y solo ha de serlo con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración.
7.2.3. Base jurídica para evaluar la compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (Medida L2)
304)
La compatibilidad de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado (Medida L2) debe evaluarse en primer lugar sobre la base de la Comunicación bancaria de 2008 y la Comunicación prorrogativa de 2011. Cualquier provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado concedida con posterioridad al 1 de agosto de 2013 no entra en el ámbito de la Comunicación bancaria de 2013.
7.2.4. Base jurídica para evaluar la compatibilidad las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4)
305)
La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), en particular en lo que se refiere a la remuneración, deben evaluarse en primer lugar con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. En la Decisión de incoación, la Comisión expresó dudas en cuanto a la compatibilidad de la Medida B1 con dichas comunicaciones. Dado que se ejecutaron antes del 1 de agosto de 2013, estas medidas no se encuadran en la Comunicación bancaria de 2013. La compatibilidad de las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) también debería evaluarse sobre la base de la Comunicación sobre reestructuración.
7.2.5. Base jurídica para evaluar la compatibilidad del compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C)
306)
La compatibilidad del compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C) debe evaluarse sobre la base de la Comunicación bancaria de 2013, que establece nuevos requisitos en lo que respecta a la contribución de los acreedores subordinados y la remuneración de los administradores, y de la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011. La compatibilidad de la Medida C también debe evaluarse sobre la base de la Comunicación sobre reestructuración.
7.3. CONFORMIDAD DE LA MEDIDA L2 CON LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011 Y LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2013
307)
Para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe cumplir los criterios generales de compatibilidad: idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
308)
Como los bancos griegos fueron excluidos de los mercados mayoristas y pasaron a ser totalmente dependientes de la financiación del banco central, tal y como se indica en el considerando 32, y dado que el Banco no podía pedir prestado un importe suficiente de fondos a través de operaciones regulares de financiación, el Banco necesitó una provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado para obtener la liquidez suficiente para evitar incumplir sus obligaciones. La Comisión considera que la Medida L2 es un mecanismo adecuado para poner remedio a la perturbación grave que habría sido provocada por el incumplimiento del Banco.
309)
Dado que la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado implica un coste relativamente elevado de financiación para el Banco, este tiene incentivos suficientes para evitar basarse en esta fuente de financiación para el desarrollo de sus actividades. El Banco tuvo que pagar un tipo de interés de […] puntos básicos por encima de las operaciones regulares de financiación con el Eurosistema. Además, tuvo que pagar una tasa de garantía de […] puntos básicos al Estado. En consecuencia, el coste total de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado para el Banco es muy superior a los costes normales de refinanciación del BCE. En particular, la diferencia entre los primeros y los segundos es superior al nivel de la prima de garantía pedida por la Comunicación prorrogativa de 2011. Así pues, la remuneración total cobrada por el Estado puede considerarse suficiente. Por lo que se refiere al importe de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado, será revisada periódicamente por el Banco de Grecia y el BCE sobre la base de las necesidades reales del Banco. Estos supervisan de cerca su uso y garantizan que se limite al mínimo necesario. Por tanto, la Medida L2 no facilita al Banco un exceso de liquidez que podría ser utilizado para financiar actividades que falseen la competencia, sino que se limita al importe mínimo necesario.
310)
Este seguimiento estricto de la utilización de la provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado y la verificación periódica de que su utilización se limita al mínimo necesario también garantiza que esta liquidez sea proporcional y no conduzca a falseamientos indebidos de la competencia. La Comisión también observa que Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas destinadas a reducir los efectos secundarios negativos, según se analiza en la sección 7.6, que garantiza todavía más que la dependencia con respecto al apoyo a la liquidez finalizará tan pronto como sea posible y que la ayuda es proporcional.
311)
Así pues, la Medida L2 se atiene a la Comunicación bancaria de 2008 y a la Comunicación prorrogativa de 2011. Como la Comunicación bancaria de 2013 no introdujo nuevos requisitos en materia de garantías, la Medida L2 también se ajusta a la Comunicación bancaria de 2013.
7.4. CUMPLIMIENTO DE LAS MEDIDAS B1, B2, B3 Y B4 EN 2008 CON RESPECTO A LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2008, LA COMUNICACIÓN SOBRE RECAPITALIZACIÓN Y LA COMUNICACIÓN PRORROGATIVA DE 2011
312)
Como se indica en el considerando 201, para que una ayuda sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, debe cumplir los criterios generales de compatibilidad (137): idoneidad, necesidad y proporcionalidad.
313)
La Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011 establecen más orientaciones sobre el nivel de la remuneración requerida para las inyecciones de capital público.
7.4.1. Idoneidad de las medidas
314)
La Comisión considera que las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4), son adecuadas porque impiden la quiebra del Banco. Sin ellas, el Banco no podría haber proseguido sus actividades, ya que tenía un patrimonio neto negativo a finales de 2012 (138).
315)
A este respecto, la Comisión señaló en la Decisión de incoación que el Banco es una de las mayores entidades de crédito de Grecia, tanto en términos de operaciones de préstamo como de captación de depósitos. En este sentido, es un banco de importancia sistémica en Grecia. Por tanto, su quiebra habría creado una grave perturbación en la economía griega. En las circunstancias existentes entonces, las instituciones financieras griegas tenían dificultades para acceder a financiación. Esa falta de financiación limitaba su capacidad de conceder préstamos a la economía griega. En este contexto, la perturbación de la economía se habría visto agravada por la quiebra del Banco. Por otra parte, las medidas B1, B2, B3 y B4 se decidieron, principalmente a causa del Programa PSI, un caso muy excepcional e imprevisible, y no como consecuencia de una mala gestión o de la asunción de riesgos excesivos por el Banco. Todas estas medidas hacen frente principalmente a los resultados del Programa PSI y contribuyen a mantener la estabilidad financiera en Grecia.
316)
En la Decisión de incoación la Comisión expresó dudas en cuanto a que se hubieran tomado todas las medidas posibles para evitar que el Banco necesitase inmediatamente nueva ayuda en el futuro. Como se indica en los considerandos 130 a 132 de la presente Decisión, Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas relacionadas con la gobernanza empresarial y las operaciones comerciales del Banco. Como se indica en los considerandos 102 a 104 y en el considerando 111, el Banco también ha reestructurado exhaustivamente sus actividades y muchas reducciones de costes y desinversiones ya se han ejecutado. Por tanto, las dudas de la Comisión han sido despejadas.
317)
En la Decisión de incoación la Comisión también expresó dudas en cuanto a si existían suficientes cláusulas de salvaguardia en caso de que el Banco pasase a estar bajo el control del Estado o de que los accionistas privados conservasen el control aunque la mayoría de la propiedad siguiese en manos del Estado. La Comisión constata que los compromisos descritos en los considerandos 131 y 132 garantizan que las operaciones de crédito del Banco se llevarán a cabo sobre una base comercial y que las actividades empresariales diarias estarán protegidas de interferencias del Estado. El marco de relaciones convenido entre el FGEF y el Banco también garantiza que los intereses del Estado como accionista principal estén protegidos frente a una asunción de riesgos excesiva por parte de la dirección del Banco.
318)
Así, las medidas B1, B2, B3 y B4 garantizan la estabilidad financiera en Grecia. Se han tomado medidas significativas para reducir al mínimo las pérdidas futuras y garantizar que las actividades del Banco no se vean amenazadas por una gobernanza inadecuada. Sobre esta base, la Comisión estima que las medidas B1, B2, B3 y B4 son adecuadas.
7.4.2. Necesidad - Limitación de la ayuda al mínimo necesario
319)
Con arreglo a la Comunicación bancaria de 2008, la medida debe, en su importe y su forma, ser necesaria para lograr el objetivo. Esto significa que la aportación de capital debe ser de la cuantía mínima necesaria para alcanzar el objetivo.
320)
El importe de la ayuda en forma de capital fue calculado por el Banco de Grecia en el marco de una prueba de resistencia, a fin de garantizar que el coeficiente de capital básico de nivel 1 estaba por encima de un nivel dado a lo largo del período 2012-2014, como se refleja en el cuadro 3. Por tanto, no facilita al Banco un capital excesivo. Como se explica en el considerando 316, se han tomado medidas para reducir el riesgo de que el Banco pueda necesitar nuevas ayudas en el futuro.
321)
Por lo que se refiere a la remuneración de la primera y segunda recapitalizaciones puente (medidas B1 y B2), la Comisión recuerda que fueron acordadas en mayo y diciembre de 2012, y pagadas en efectivo en forma de pagarés del FEEF. El FGEF ha recibido como remuneración, a partir de la fecha de desembolso de esos pagarés del FEEF hasta la fecha de la recapitalización de la primavera de 2013, los intereses devengados por los pagarés más una comisión del 1 % (139). Como se subraya en la Decisión de incoación, esa remuneración es inferior al intervalo comprendido entre el 7 % y el 9 %, tal y como se define en la Comunicación sobre recapitalización. Sin embargo, el período de baja remuneración se limitó a un año para la Medida B1 y a cinco meses para la Medida B2 (es decir, hasta la conversión de la recapitalización puente en una recapitalización normal en acciones ordinarias, a saber, la Medida B4). Mientras que la primera y segunda recapitalizaciones puente no implicaron la dilución de los accionistas existentes, la recapitalización de la primavera de 2013, que fue la conversión de la primera y segunda recapitalizaciones puente, diluyó en gran medida a esos accionistas, pues su participación en el capital del Banco se redujo al 1,4 %. La anormal situación existente a partir de la fecha de la primera recapitalización puente finalizó entonces. Las dudas planteadas en la Decisión de incoación se han disipado pues.
322)
Por otra parte, habida cuenta del atípico origen de las dificultades del Banco, pues las pérdidas proceden principalmente de una condonación de deuda a favor del Estado (el Programa PSI y la recompra de deuda, que ofrecen una ventaja significativa al Estado, es decir, una reducción de la deuda) y de las consecuencias de una recesión prolongada en su mercado interior, la Comisión puede aceptar esta desviación temporal con respecto a los requisitos de remuneración establecidos en la Comunicación sobre recapitalización (140).
323)
La Medida B3 fue un compromiso de aportar capital. Este compromiso, realizado en diciembre de 2012, se aplicó mediante una aportación efectiva de capital en mayo y junio de 2013, es decir, apenas cinco meses más tarde. Por ello, y por las razones expuestas en el considerando 322, es aceptable que no se pagase ninguna remuneración por ese compromiso.
324)
En lo tocante a la medida B4, según el punto 8 de la Comunicación prorrogativa de 2011, las aportaciones de capital deben suscribirse con un descuento suficiente sobre el precio de las acciones (una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución) para dar una garantía razonable de una remuneración adecuada para el Estado. Mientras que esa recapitalización no preveía un descuento significativo sobre el precio de las acciones una vez ajustado para tener en cuenta el efecto de dilución, era, de hecho, imposible lograr un descuento significativo sobre el precio teórico excluidos los derechos (141). Antes de la recapitalización de la primavera de 2013, el capital del Banco era negativo y su capitalización bursátil era solo de unos 200 millones EUR. En tales circunstancias, se plantea la cuestión de si los accionistas existentes deberían haber sido eliminados en su totalidad. La Comisión observa que el precio de emisión se fijó con un descuento del 50 % con respecto al precio medio de mercado en los 50 días anteriores a la fijación del precio de emisión. La Comisión también observa que la dilución de los accionistas preexistentes fue enorme, ya que tras esa recapitalización solo poseían el 1,4 % de las acciones del Banco. Por tanto, la aplicación de otro descuento más sobre el precio de mercado solo habría tenido un efecto insignificante en la remuneración del FGEF. A la vista de la situación específica de los bancos griegos explicada en el considerando 322 y habida cuenta del hecho de que la necesidad de ayuda se deriva de una condonación de deudas a favor del Estado, la Comisión considera que el precio de emisión fue suficientemente bajo.
325)
En conclusión, las medidas B1, B2, B3 y B4 son necesarias como ayuda de salvamento, tanto en su importe como en su forma.
7.4.3. Proporcionalidad - Medidas que limiten los efectos negativos
326)
El Banco ha recibido una gran cantidad de ayuda estatal. Esta situación puede dar lugar a graves falseamientos de la competencia. No obstante, Grecia se ha comprometido a aplicar una serie de medidas destinadas a reducir los efectos indirectos negativos. En particular, los compromisos establecen que las operaciones del Banco seguirán estando administradas con criterios comerciales, tal como se explica en los considerandos 131 y 132. Grecia también se ha comprometido a una prohibición de adquisición, así como a una serie de desinversiones en actividades no bancarias en el extranjero y en Grecia, tal como se expone en el considerando 133. Los límites al falseamiento de la competencia se evaluarán con más detalle en la sección 7.6.
327)
También se ha nombrado un administrador encargado de la supervisión del Banco para el seguimiento de la correcta aplicación de los compromisos en materia de gobernanza empresarial y operaciones comerciales. Se evitará cualquier modificación perjudicial de las prácticas comerciales del Banco y así se reducirán los posibles efectos indirectos negativos.
328)
Por último, un nuevo y amplio plan de reestructuración fue presentado a la Comisión el 16 de abril de 2014. Este plan se evalúa en la sección 7.6.
329)
En conclusión, las dudas planteadas en la Decisión de incoación sobre Europabank han quedado disipadas. Las medidas B1, B2, B3 y B4 son proporcionadas a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008.
7.4.4. Conclusión sobre la conformidad de las recapitalizaciones del FGEF con la Comunicación bancaria de 2008, la Comunicación sobre recapitalización y la Comunicación prorrogativa de 2011
330)
Por consiguiente, la Comisión concluye que las recapitalizaciones del FGEF (medidas B1, B2, B3 y B4) son adecuadas, necesarias y proporcionadas a la luz del punto 15 de la Comunicación bancaria de 2008, de la Comunicación sobre recapitalización y de la Comunicación prorrogativa de 2011.
7.5. CONFORMIDAD CON LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN DE LA COMPRA DE NEW TT BANK Y NEA PROTON BANK POR PARTE DEL BANCO
331)
Los puntos 23 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración establecen que las adquisiciones de empresas por parte de bancos que reciban ayuda suelen ser contrarias a las obligaciones para limitar los costes de reestructuración y limitar los falseamientos de la competencia. Además, pueden poner en peligro o complicar el restablecimiento de la viabilidad. Por consiguiente, la Comisión debe valorar si las adquisiciones efectuadas por el Banco pueden conciliarse con la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1. Conformidad de la adquisición de New TT Bank con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.1.1. Efecto de la adquisición de New TT Bank sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
332)
En términos de rentabilidad operativa, las adquisiciones efectuadas por el Banco potenciarán su retorno a la viabilidad a largo plazo puesto que concentrar dos bancos en el mismo mercado geográfico ofrece la oportunidad de conseguir sinergias significativas, por ejemplo, en forma de reducción de plantillas, cierre de sucursales y reducción de los gastos generales. El Banco se hará con clientes y depositantes, a la vez que reducirá significativamente los costes de distribución. Cerrará la mayoría de las sucursales «T-bank» y algunas de las «Hellenic Postbank», además de racionalizar las funciones de la sede.
333)
En términos de las posiciones de liquidez, la operación tiene también un impacto favorable en el coeficiente entre préstamos y depósitos del Banco, que se ha reducido significativamente desde un nivel excesivo, ya que New TT Bank tenía muchos más depósitos que préstamos. En particular, el Banco de Grecia indicaba en su carta al FGEF de 8 de julio de 2013 que el Banco había estado bajo una gran presión durante los dos años previos a la operación. El Banco de Grecia señaló que el Banco había perdido cuota de mercado en Grecia y que se basaba en gran medida en la financiación del Eurosistema y la provisión urgente de liquidez. En su carta, el Banco de Grecia se refería al gran déficit de financiación, al cociente consolidado entre créditos y depósitos del 132 % y al deterioro de la percepción del Banco por parte de los clientes. En la carta, el Banco de Grecia indicaba que la adquisición de New TT Bank por el Banco daría lugar a «un aumento sustancial de los depósitos del [Banco], con la consiguiente mejora de su perfil de financiación, la percepción de los depositantes y su capacidad para atraer nuevos depósitos en condiciones más ventajosas que las actuales».
334)
Por tanto, la adquisición contribuye a restaurar la posición de liquidez del Banco, que es fundamental para restablecer su viabilidad a largo plazo. La Comisión reconoció el efecto positivo de la adquisición en un escrito remitido por sus servicios al FGEF el 8 de julio de 2013. En él la Comisión indicaba que el proyecto de plan de reestructuración del Banco presentado por Grecia con anterioridad a la adquisición de New TT Bank no cumplía el requisito de restablecer la viabilidad a largo plazo, debido a la vulnerabilidad del balance del Banco al final del período de reestructuración. En la misma carta, la Comisión indicaba que la adquisición de un banco que cuenta con muchos depósitos [New TT Bank] supondría una contribución fundamental para restaurar el balance del Banco y, en consecuencia, restablecer su viabilidad a largo plazo. Dicha evaluación estaba justificada habida cuenta del efecto de tal adquisición sobre la situación de liquidez del Banco, ya que sobre la base de las cifras de finales de 2012, la adquisición haría que el cociente entre préstamos y depósitos cayese inmediatamente del 155 % al 123 %, de tal forma que sería posible cumplir el requisito de la Comisión a finales de 2017.
335)
Por tanto, la Comisión considera que la adquisición es positiva para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco.
7.5.1.2. Efecto de la adquisición en el importe de la ayuda necesaria para el Banco
336)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no deberá utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que deberá limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad del Banco.
337)
El Banco abonó el precio de compra en nuevas acciones, de forma que la adquisición no se financió con ayudas estatales. En consecuencia, la necesidad de capital creada por el pago del precio de compra fue inmediatamente cubierta con la emisión de nuevas acciones, de tal forma que el pago del precio de compra no dio lugar a un aumento neto de las necesidades de capital del Banco. Por otra parte, el FGEF era propietario de la totalidad de New TT Bank, lo que implica que todas las nuevas acciones emitidas por el Banco se cedieron al FGEF, es decir, al Estado.
338)
La adquisición, como tal, no dará lugar a ayudas estatales adicionales puesto que New TT Bank cumplía los requisitos relativos al capital reglamentario. Además, esa entidad de crédito provisional había sido creada pocos meses antes de ser adquirida. Puesto que los activos de un banco en quiebra son evaluados y valorados a su valor razonable antes de ser transferidos a una entidad de crédito provisional, puede suponerse que la cartera de préstamos de New TT Bank no contenía pérdidas ocultas o que no estuvieran adecuadamente provisionadas.
339)
En conclusión, en las circunstancias específicas del presente caso, la adquisición de New TT Bank excepcionalmente no contraviene el principio de que las ayudas deben limitarse al mínimo necesario.
7.5.1.3. Efecto falseador sobre la competencia de la adquisición
340)
En consonancia con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe ser utilizada en detrimento de competidores para la adquisición de empresas competidoras. El punto 41 de dicha Comunicación establece que podrán autorizarse adquisiciones cuando formen parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera o garantizar la competencia efectiva; el proceso de adquisición deberá respetar los principios de igualdad de oportunidades y garantizar condiciones de competencia efectiva en el mercado de referencia.
341)
New TT Bank no era un banco viable como entidad independiente. Su consolidación se solicitó en virtud del MPEF de 15 de mayo de 2013. Por tanto, la operación puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
342)
Ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para la adquisición de New TT Bank, y el procedimiento de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio. No hubo por lo tanto un efecto de desplazamiento por el Banco de un licitador no receptor de ayuda. Puesto que la adquisición fue autorizada por la Autoridad de Competencia griega (142), la Comisión parte de la base de que el resultado del proceso de venta garantiza unas condiciones de competencia efectiva en Grecia.
343)
En este contexto, se puede concluir que la adquisición de New TT Bank es compatible con la sección 4 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.1.4. Conclusión sobre la adquisición de New TT Bank
344)
La Comisión concluye que, vista la situación excepcional de los bancos griegos (143) y las especificidades de la adquisición de New TT Bank, la adquisición es compatible con los requisitos establecidos en la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2. Conformidad de la adquisición de Nea Proton Bank con la Comunicación sobre reestructuración
7.5.2.1. Efecto de la adquisición de Nea Proton Bank sobre la viabilidad a largo plazo del Banco
345)
En términos de rentabilidad operativa, la adquisición de Nea Proton Bank debe potenciar el retorno a la viabilidad a largo plazo del Banco, puesto que concentrar dos empresas en el mismo mercado geográfico brinda la oportunidad de conseguir sinergias significativas, por ejemplo en forma de reducción de plantillas, cierre de sucursales y reducción de los gastos generales.
346)
La adquisición de Nea Proton Bank permite al Banco beneficiarse de sinergias. El Banco se hará con los clientes y los depositantes, cerrando al mismo tiempo la mayor parte de las sucursales y racionalizando el sistema informático, así como las funciones realizadas en la sede. La transacción también redujo el coeficiente entre préstamos y depósitos del Banco, puesto que Nea Proton Bank tenía un coeficiente inferior. Al final de junio de 2013, el coeficiente del Banco se situaba en torno al 135,79 %, mientras que el de Nea Proton Bank rondaba el 52,68 %.
347)
En conclusión, la adquisición tuvo un efecto positivo sobre la viabilidad del Banco.
7.5.2.2. Efecto de la adquisición de Nea Proton Bank sobre el importe de la ayuda necesaria para el Banco
348)
De acuerdo con el punto 23 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda de reestructuración no deberá utilizarse para la adquisición de otras empresas, sino que deberá limitarse a cubrir los costes de reestructuración necesarios para restablecer la viabilidad.
349)
El Banco pagó un precio simbólico por la compra de Nea Proton Bank (1 EUR), mientras que la entidad adquirida había sido recapitalizada adecuadamente antes de la venta. Dicha recapitalización incluía disposiciones relativas a futuras pérdidas crediticias y pérdidas de explotación (144). En consecuencia, la adquisición por 1 EUR de un banco adecuadamente capitalizado no incrementó las necesidades de capital del Banco.
350)
En conclusión, la adquisición de Nea Proton Bank no contraviene el principio según el cual las ayudas deben limitarse al mínimo necesario
7.5.2.3. Efecto falseador sobre la competencia de la adquisición de Nea Proton Bank
351)
En consonancia con los puntos 39 y 40 de la Comunicación sobre reestructuración, la ayuda estatal no debe ser utilizada en detrimento de competidores para la adquisición de empresas competidoras.
352)
New TT Bank no era un banco viable como entidad independiente. Su consolidación se solicitó en virtud del MPEF de 15 de mayo de 2013. Por tanto, la operación puede considerarse parte de un proceso de consolidación necesario para restablecer la estabilidad financiera, del tipo descrito en el punto 41 de la Comunicación sobre reestructuración.
353)
La Comisión también observa que ningún licitador que no recibiese ayuda presentó una oferta válida para la adquisición de Nea Proton Bank, y el procedimiento de venta fue abierto, transparente y no discriminatorio. No hubo por lo tanto un efecto de desplazamiento por el Banco de un licitador no receptor de ayuda. Puesto que la adquisición fue autorizada por la Autoridad de Competencia griega (145), la Comisión parte de la base de que el resultado del proceso de venta garantiza unas condiciones de competencia efectiva en Grecia.
354)
En este contexto, cabe concluir que la adquisición de Nea Proton Bank es compatible con la sección 4 de la Comunicación sobre reestructuración.
7.5.2.4. Conclusión sobre la adquisición de Nea Proton Bank
355)
La Comisión llega a la conclusión de que, a la luz de las especificidades de la adquisición de Nea Proton Bank, dicha adquisición es conciliable con las exigencias establecidas en la Comunicación sobre reestructuración.
7.6. CUMPLIMIENTO POR LAS MEDIDAS A, B1, B2, B3, B4 Y C DE LAS CONDICIONES ESTABLECIDAS EN LA COMUNICACIÓN SOBRE REESTRUCTURACIÓN, ASÍ COMO EN LA COMUNICACIÓN BANCARIA DE 2013
7.6.1. Fuentes de dificultades y consecuencias para la evaluación con arreglo a la Comunicación sobre reestructuración
356)
Como se indica en las secciones 2.1.1 y 2.1.2, las dificultades a las que se enfrenta el Banco proceden principalmente de la crisis de la deuda soberana griega y la profunda recesión en Grecia y el sur de Europa. Por lo que se refiere al primer factor, el Gobierno griego perdió el acceso a los mercados financieros y finalmente tuvo que negociar un acuerdo con sus acreedores nacionales e internacionales, el Programa PSI, que resultó en un recorte de los créditos contra el Estado de un 53,3 %. Además, el 31,5 % de las reclamaciones fueron intercambiadas por nuevas obligaciones de deuda pública griega, con un menor tipo de interés y plazos de vencimiento más largos. Estas nuevas obligaciones de deuda pública griega fueron readquiridas por el Estado a los bancos griegos en diciembre de 2012 a un precio entre un 30,2 % y un 40,1 % de su valor nominal, lo que cristalizó en una nueva pérdida para los bancos griegos. Además del impacto en su posición de capital del Programa PSI y la recompra de deuda, el Banco también experimentó enormes salidas de depósitos entre 2010 y mediados del 2012, debido al riesgo de salida de Grecia de la zona del euro, como consecuencia de una deuda pública insostenible y de la recesión económica.
357)
Las medidas B1, B2, B3 y B4 se elevan a 5 839 millones EUR, lo que representa aproximadamente el importe de las pérdidas contabilizadas a raíz del Programa PSI (5 781 millones EUR). En tal caso, y si las dificultades no proceden principalmente de comportamientos temerarios, el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011 establece que la Comisión flexibilizará sus requisitos.
358)
La Comisión reconoce que parte de las necesidades de capital se derivan de la exposición regular de una entidad de crédito al riesgo soberano de su mercado nacional. Este hecho también se señaló en los considerandos 58 y 69 de la Decisión de incoación. En consecuencia, hay una necesidad menor de que el Banco aborde el problema del riesgo moral en su plan de reestructuración que para otras entidades financieras objeto de ayudas que habían acumulado riesgos excesivos. Como las medidas de ayuda son menos falseadoras, las medidas adoptadas para limitar el falseamiento de la competencia deben, por lo tanto, ser flexibilizadas proporcionalmente. Dado que el Programa PSI y la recompra de deuda constituyen una condonación de deuda en favor del Estado, la remuneración del Estado al recapitalizar los bancos puede ser inferior.
359)
No obstante, dado que la economía griega se contrajo un 25 % aproximadamente desde 2008, el Banco tiene que adaptar su organización, estructura de costes y red comercial a este nuevo entorno para restablecer la rentabilidad. Por tanto, a pesar de la ausencia de cuestiones relativas al riesgo moral, el Banco debe reestructurar sus operaciones en Grecia para garantizar su viabilidad a largo plazo.
360)
La Comisión también observa que la exposición del Banco al riesgo soberano griego era superior al de otros bancos griegos. En consecuencia, no todas las pérdidas derivadas de las obligaciones de deuda pública griega (pérdidas del Programa PSI) pueden atribuirse a la exposición regular de una entidad de crédito al riesgo soberano de su mercado nacional.
361)
La segunda fuente de pérdidas para el Banco es la derivada de su cartera de préstamos a hogares y empresas griegas. La Comisión considera que estas pérdidas se deben principalmente a la excepcionalmente profunda y prolongada contracción del PIB, de aproximadamente un 25 % en cinco años, y no a prácticas de préstamo arriesgadas del Banco. En consecuencia, la ayuda concedida para cubrir las pérdidas no origina un riesgo moral, que es lo que sucede cuando la ayuda protege a un banco de las consecuencias de anteriores conductas arriesgadas. La ayuda es, por tanto, menos falseadora (146).
362)
Sin embargo, parte de las necesidades de capital y las pérdidas sobre préstamos del Banco proceden de algunas filiales internacionales (Rumanía, Bulgaria, Polonia y Ucrania). Por ejemplo, en 2012, el Banco registró pérdidas en Rumanía, Bulgaria y Ucrania, pese a que esas filiales se beneficiaron de una financiación dentro del grupo que ascendió a 1 800 millones EUR.
363)
Las pruebas de resistencia realizadas en 2012 para determinar las necesidades de capital del Banco también indicaron que parte de las necesidades de capital se derivaban de pérdidas de préstamos en divisas. Las previsiones de pérdidas de crédito de estos préstamos ascendían a 1 228 millones EUR en la hipótesis de referencia y a 1 622 millones EUR en la hipótesis adversa.
364)
En conclusión, el punto 14 de la Comunicación prorrogativa de 2011 cubre una parte significativa de las pérdidas y la consiguiente necesidad de ayuda, lo que permite a la Comisión flexibilizar sus requisitos. Parte de la necesidad de ayuda proviene de pérdidas de préstamos a Grecia debido a la excepcionalmente larga y profunda recesión y no de préstamos arriesgados. La ayuda concedida en estas circunstancias no crea un riesgo moral y es, por lo tanto, menos falseadora.
365)
Por último, parte de la necesidad de ayuda proviene de la asunción de riesgos propios por el Banco, especialmente por lo que se refiere a sus filiales extranjeras y a su mayor acumulación de obligaciones de deuda pública griega.
7.6.2. Viabilidad
366)
Un plan de reestructuración debe garantizar que la entidad financiera pueda restablecer su viabilidad a largo plazo al final del período de reestructuración (sección 2 de la Comunicación sobre reestructuración). En el caso que nos ocupa, el período de reestructuración se define como el comprendido entre la fecha de la adopción de la presente Decisión y el 31 de diciembre de 2018.
367)
En consonancia con los puntos 9 a 11 de la Comunicación sobre reestructuración, Grecia presentó un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que ofrece información completa sobre el modelo de negocio del Banco. El plan también señala las causas de las dificultades financieras del Banco, así como las medidas adoptadas para abordar todos los aspectos relativos a la viabilidad. En particular, el plan describe la estrategia elegida para preservar la eficacia operativa del Banco y abordar el alto nivel de préstamos no productivos, una baja eficacia operativa, sus vulnerables posiciones de liquidez y de capital, y sus actividades en el extranjero, que dependían de su sociedad matriz para su financiación y capital.
7.6.2.1. Actividades bancarias en Grecia
368)
Por lo que se refiere a la liquidez y la dependencia del Banco respecto de la financiación del Eurosistema, el plan de reestructuración prevé un crecimiento limitado del balance en Grecia, mientras que la base de depósitos debería aumentar de nuevo. La dependencia respecto de la provisión urgente de liquidez, que ya ha disminuido y continuará disminuyendo, también le ayudará a reducir el coste de su financiación.
369)
El compromiso sobre el coeficiente entre préstamos y depósitos descrito en el considerando 127 garantiza que la estructura del balance del Banco será viable al final del período de reestructuración. La venta de valores y otras actividades accesorias también reforzará la posición de liquidez del Banco y garantizará que no dependa de los mercados al por mayor. Debido a la persistente posición delicada de liquidez del Banco, la Comisión puede aceptar la solicitud de las autoridades griegas para que se les autorizara a facilitar liquidez al Banco en virtud de las medidas de garantía y préstamos de deuda pública del régimen.
370)
Para reducir sus costes de financiación, el Banco se ha comprometido también a seguir reduciendo los tipos de interés que paga por los depósitos, tal como se describe en el considerando 127. La Comisión señala que esta disminución del coste de los depósitos será una contribución clave para mejorar la rentabilidad del Banco previa al provisionamiento.
371)
Desde el inicio de la crisis el Banco ha racionalizado considerablemente su red comercial en Grecia, mediante una reducción del número de sucursales y de empleados. En 2018, los costes totales del Banco se habrán reducido en un […] % con respecto a 2013 (147). Para alcanzar dicho objetivo, el Banco se ha comprometido a reducir sus sucursales y empleados en Grecia a un máximo de […] y de […], respectivamente, a 31 de diciembre de 2017, con un coste máximo total en Grecia de 800 millones EUR. El coeficiente esperado entre gastos e ingresos será inferior al […] % al final del período de reestructuración. La Comisión considera que el plan de reestructuración garantiza la eficacia del Banco en el nuevo entorno del mercado.
372)
Otro ámbito fundamental es la gestión de los préstamos de dudoso cobro, ya que supuso el 29,4 % de la cartera a 31 de diciembre de 2013 (148). El Banco tiene previsto crear un departamento especializado que gestionará dichos préstamos. Asimismo, se ha comprometido a cumplir normas rigurosas en lo que se refiere a su política de crédito a fin de maximizar el valor para el Banco en cada fase del proceso de crédito, tal como se describe en los considerandos 131 y 132.
7.6.2.2. Gobernanza empresarial
373)
Otro punto de atención es la gobernanza del Banco, dado que el FGEF poseía el 95,23 % de sus acciones a 31 de diciembre de 2013. A la luz de la experiencia anterior de los bancos estatales de Grecia, en 2013 se acordó un marco específico de relaciones entre el Banco y el FGEF. Este convenio protege la actividad cotidiana del Banco de una injerencia excesiva de su accionista principal, garantizando al mismo tiempo que el FGEF pueda supervisar la ejecución del plan de reestructuración y evitar una asunción excesiva de riesgos por parte de la dirección del Banco a través de procedimientos de consulta adecuados. El Banco también ha asumido el compromiso de seguir muy de cerca su exposición a prestatarios ligados.
374)
La Ley FGEF, modificada en último lugar en 2014, establece que las acciones suscritas por el FGEF en la recapitalización de la primavera de 2013 dejarán de tener derecho a voto si al menos el 50 % de la ampliación de capital de 2014 es suscrita por inversores privados. Por lo que se refiere al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco, la Comisión no se posicionaría negativamente con respecto al control concedido a los accionistas privados si invierten una cantidad significativa de dinero en el Banco. La Comisión señala que la limitación de derechos de voto del FGEF no se aplicará a las votaciones relacionadas con el estatuto del Banco o a medidas empresariales u otras decisiones estratégicas. La Comisión observa positivamente el hecho de que el FGEF recuperará automática y plenamente su derecho de voto si el Banco no aplica su plan de reestructuración. Estas disposiciones tienen por objeto garantizar que, mientras el FGEF no intervenga en las operaciones cotidianas del Banco, podrá salvaguardar sus intereses como accionista y como autoridad encargada de velar por la correcta aplicación del plan de reestructuración.
7.6.2.3. Actividades internacionales
375)
En el pasado, algunas de las actividades internacionales del Banco drenaron su capital, liquidez y rentabilidad, tal como se explica en los considerandos 362 y 363.
376)
El plan de reestructuración prevé un cambio en el modelo empresarial del Banco hacia el de una entidad bancaria que se centre más en […]. El Banco ha cedido ya su filial no rentable en Polonia, EFG Polonia. También ha empezado a racionalizar las demás filiales, a reforzar el proceso de suscripción de préstamos y reducir la brecha de financiación de las filiales. En particular, va a ceder la filial […] […]. (149) Por otra parte, también profundizará las operaciones de las filiales […] y […] antes de su posible venta en una fase posterior, como se indica en el considerando 116.
377)
La rentabilidad de las actividades en el extranjero se recuperará a partir de […]. En esa misma fecha, la financiación concedida a las filiales extranjeras se habrá reducido en […] en comparación con el nivel del 31 de diciembre de 2012.
378)
Por tanto, la Comisión considera que el Banco habrá reestructurado y reducido suficientemente el tamaño de sus filiales extranjeras para evitar verse expuesto a necesidades adicionales de capital y escasez de liquidez en el futuro. El compromiso descrito en el considerando 128 de abstenerse de aportar grandes cantidades de capital a sus filiales internacionales también garantiza que estas no representarán una amenaza para el capital o la liquidez.
7.6.2.4. Conclusión con respecto a la viabilidad
379)
La hipótesis de referencia, tal y como se describe en la sección 2.4, muestra que al final del período de reestructuración, el Banco podrá obtener unos resultados que le permitan cubrir todos sus costes y obtener un rendimiento adecuado del capital propio habida cuenta de su perfil de riesgo. De hecho, la rentabilidad del capital del Banco será del […] % en 2018 con arreglo a la hipótesis de referencia. Al mismo tiempo, su posición de capital se prevé que se mantenga a un nivel satisfactorio, dado que el coeficiente de adecuación del capital no caerá por debajo del […] % a partir de 2014.
380)
Por último, la Comisión tiene también en cuenta la hipótesis adversa descrita en el plan de reestructuración del Banco tal como fue presentado por las autoridades griegas. Esa situación desfavorable se basa en una serie de supuestos acordados con el FGEF. Tiene en cuenta una recesión más profunda y más larga, así como una la deflación de los precios inmobiliarios más importante de la prevista (150). El plan de reestructuración muestra que el Banco es capaz de soportar una tensión razonable, como en la hipótesis adversa y que sigue siendo rentable al final del período de reestructuración, con una rentabilidad de los recursos propios del […] % y un coeficiente de capital básico de nivel 1 del […] % en 2018.
381)
Las pruebas de resistencia de 2013 efectuadas por el Banco de Grecia confirman que la cantidad de capital adicional que se reunirá en 2014, a saber, 2 864 millones EUR, es suficiente para hacer frente a la hipótesis de referencia durante el período de reestructuración. El Banco también presentará un plan de capital contingente al Banco de Grecia, con medidas a aplicar si el entorno económico siguiera deteriorándose. La Comisión recuerda que en la evaluación de las necesidades de capital en la hipótesis de referencia, el Banco de Grecia ya introdujo varias modificaciones que se tradujeron en un aumento de las necesidades de capital estimadas en comparación con las estimadas por el Banco en su hipótesis de referencia. Las necesidades de base de capital estimadas por el Banco de Grecia pueden, por lo tanto, considerarse como un tipo de prueba de resistencia. Para llegar a la conclusión de que el Banco es viable, la Comisión no exige que posea capital suficiente para cubrir por adelantado la hipótesis de necesidades de capital estimadas en la prueba de resistencia por el Banco de Grecia, puesto que este último supone un alto nivel de tensión.
382)
Además, es positivo el hecho de que el Banco no efectuará inversiones adicionales en grado especulativo, lo que ayudará a preservar su posición de capital y de liquidez.
383)
Así pues, la Comisión puede concluir que el Banco ha adoptado suficientes medidas para hacer frente a los problemas de viabilidad de las actividades bancarias en Grecia y las actividades en el extranjero.
7.6.3. Aportación propia y reparto de cargas
7.6.3.1. Evaluación de la conformidad de las medidas A, B1, B2, B3 y B4 con la Comunicación sobre reestructuración
384)
Según la Comunicación sobre reestructuración, los bancos y los titulares de participaciones deberán contribuir a la reestructuración lo más posible para garantizar que la ayuda se limite al mínimo necesario. Así pues, los bancos deberán utilizar sus recursos propios para financiar la reestructuración, vendiendo activos, por ejemplo, y los accionistas deberán sufragar las pérdidas de la entidad cuando sea posible. Los compromisos asumidos por el Banco deberían garantizar la utilización de recursos propios y que los accionistas originales y los inversores privados que poseen el capital híbrido del Banco contribuyen a los costes de reestructuración.
7.6.3.1.1. Contribución propia del Banco: cesiones y reducción de costes
385)
El Banco ha cedido empresas significativas con el fin de reforzar la adecuación de su capital. La venta de sus grandes filiales en Polonia y Turquía ha mejorado su posición de capital por un importe cercano a los 750 millones EUR. Estas ventas también han mejorado su situación de liquidez. La ampliación del capital social de Eurobank Properties permitió al Banco incrementar su capital en 200 millones EUR.
386)
El plan de reestructuración prevé la venta de otros activos en […] y en […]. En particular, el Banco se ha un comprometido a reducir el tamaño de sus activos exteriores a 8 770 millones EUR. Teniendo en cuenta el desapalancamiento y las desinversiones aplicadas y a raíz de la aplicación de esta nueva reducción de tamaño, el Banco reducirá significativamente su presencia geográfica en […].
387)
Además, el Banco también ha ofrecido un compromiso para reducir aún más el tamaño de sus actividades en el extranjero en caso de requerir una aportación de capital del FGEF de más de 1 000 millones EUR. En tal hipótesis, el Banco reduciría su cartera de activos internacionales a no más de 3 500 millones EUR. En caso de que la aportación de capital de la Medida C sea inferior a 1 000 millones EUR, los inversores privados habrán invertido al menos 1 500 millones EUR, es decir, más que el FGEF. Esa mayor participación de inversores privados reduciría significativamente la cantidad de ayuda necesaria, reforzando así el reparto de cargas.
388)
El Banco también se ha comprometido a vender su gran filial de seguros, que es rentable.
389)
A fin de limitar sus necesidades de capital, el Banco se ha comprometido a no utilizar capital para respaldar o aumentar el tamaño de sus filiales en el extranjero, tal como se describe en el considerando 128. Además, los compromisos establecen que el Banco no efectuará nuevas adquisiciones.
390)
El Banco también ha emprendido un ambicioso programa de reducción de costes, como se indica en la sección 2.4.2. Sus costes seguirán disminuyendo hasta 2018. […].
391)
Grecia se ha comprometido en particular a que hasta […] el Banco no abonará a ningún empleado o directivo una remuneración anual total (salarios, cotizaciones para pensiones, primas) superior a […]. Además, en caso de que el FGEF suscribiese acciones del Banco, Grecia se ha comprometido a aplicar un límite salarial en consonancia con la Comunicación bancaria de 2013 (151).
7.6.3.1.2. Reparto de cargas entre los accionistas históricos y el nuevo capital obtenido en el mercado
392)
Los actuales accionistas del Banco se vieron muy diluidos por la recapitalización de la primavera de 2013 (Medida B4). De hecho, la participación en manos de accionistas existentes se ha reducido del 100 % antes de la recapitalización de la primavera de 2013 a solo el 1,44 %. Además, la Comisión toma nota de que el Banco no ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008. Por último, la Comisión considera positivamente el hecho de que el FGEF aportará capital adicional solo si el Banco no consigue obtenerlo en el mercado a un precio considerado razonable y determinado sobre la base de dos peritos independientes.
7.6.3.1.3. Reparto de cargas entre los titulares de deuda subordinada
393)
Los titulares de deuda subordinada del Banco han contribuido al pago de los costes de reestructuración del Banco. El Banco llevó a cabo varios ejercicios de gestión del pasivo con objeto de generar capital. El importe total de los pasivos intercambiados ascendió a 748 millones EUR, con una plusvalía de 565 millones EUR, tal como se describe en los considerandos 122 y 123.
394)
Los instrumentos todavía pendientes están sujetos a la prohibición de cupones descrita en el considerando 133. Por tanto, la Comisión considera que está garantizada una distribución adecuada de las cargas entre los inversores privados híbridos del Banco y que se cumplen los requisitos de la Comunicación sobre reestructuración al respecto.
395)
En conclusión, teniendo en cuenta los elementos desarrollados en la sección 7.6.1, la Comisión considera que Grecia ha aplicado unas medidas suficientes de contribución propia y reparto de cargas para limitar el importe de las medidas de ayuda A, B1, B2, B3 y B4 al mínimo necesario.
7.6.3.2. Evaluación de la conformidad de la Medida C con la Comunicación bancaria de 2013
396)
La Comunicación bancaria de 2013 complementa la Comunicación sobre reestructuración y establece un refuerzo del reparto de las cargas de capital y que los bancos deberán obtener apoyo en forma de capital para adoptar medidas adicionales destinadas a limitar la ayuda al mínimo necesario. El punto 29 de la Comunicación exige al Estado miembro demostrar que se han explotado en la medida de lo posible todas las medidas encaminadas a limitar la ayuda al mínimo necesario. A tal efecto, el Estado miembro deberá presentar un plan de obtención de capital, garantizar un adecuado reparto de cargas entre los accionistas y los acreedores subordinados, e impedir la salida de fondos con anterioridad a la adopción de la decisión de reestructuración. Con arreglo a la Comunicación, el plan de obtención de capital debe contener detalles sobre los derechos, de carácter voluntario, ejercicios voluntarios de gestión del pasivo, cesiones de capital importantes, medidas de desapalancamiento, retención de beneficios y otras medidas como, por ejemplo, políticas estrictas de costes y remuneración.
397)
El punto 47 de la Comunicación bancaria de 2013 establece que una vez identificados los déficits de capital, un banco deberá impedir las salidas de fondos a través de una serie de medidas destinadas a garantizar el mismo resultado: prohibición del pago de dividendos y cupones, prohibición de adquisiciones, prohibición de publicidad o de políticas agresivas de precios. La Comisión señala que tales prohibiciones ya fueron cumplidas por el Banco, puesto que se incluyen en la lista de compromisos presentados por Grecia, como se describe en el considerando 133, y que el Banco no ha pagado ningún dividendo en efectivo desde 2008.
398)
El compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C) constituye una protección frente a pérdidas futuras, determinada por las pruebas de resistencia efectuadas por el Banco de Grecia en 2013 y dadas a conocer el 6 de marzo de 2014. Los resultados de las pruebas de resistencia muestran que el Banco necesita 2 945 millones EUR de capital adicional para cubrir sus pérdidas futuras en una hipótesis de tensión. La Medida C solo cubre las necesidades de capital que persistirán siempre que: i) no puedan ser cubiertas por otras cesiones o medidas de refuerzo del capital (la Comisión considera que el Banco ha analizado todas las posibles cesiones y se ha comprometido a todas aquellas que puedan reducir las necesidades de capital, en el marco del plan sobre capital presentado al Banco de Grecia), y ii) no estén cubiertas por inversores privados en el marco de la ampliación del capital social que tendrá lugar en abril de 2014. Por tanto, no aporta al Banco ningún capital excedentario.
399)
Como se explica en los considerandos 385 a 395, el Banco ya adoptó medidas antes de la prueba de resistencia para limitar al mínimo el importe del capital necesario. Si, en el marco del actual proceso de obtención de capital, el Banco consigue obtener la mayor parte del capital necesario de inversores privados y la ayuda adicional pagada por el FGEF se mantiene por debajo de 1 000 millones EUR, ninguna otra aportación propia del Banco sería necesaria. No obstante, si el importe de la ayuda abonada en virtud de la Medida C está por encima de dicho nivel, sería conveniente que el Banco cediese más actividades.
400)
Por lo que se refiere al reparto de cargas, la Comunicación bancaria de 2013 establece que un reparto de cargas adecuado supone contribuciones de los accionistas, los titulares de instrumentos híbridos de capital y los titulares de deuda subordinada en forma de ayudas antes de que se conceda la ayuda en forma de capital. La Comisión señala que Grecia ha modificado su marco legislativo nacional para garantizar que los acreedores subordinados contribuyan a los costes de la reestructuración del Banco antes de que este reciba cualquier capital adicional. La Comisión también observa que Grecia se ha comprometido a aplicar las medidas previstas en el artículo 6a de la Ley del FGEF modificada en 2014, que establece la asignación del déficit de capital a los titulares de instrumentos de capital y otros pasivos subordinados en caso necesario. Si bien este reparto de cargas solo tendrá lugar tras la fecha del compromiso de recapitalización de 2014 (Medida C), sobre la base del punto 45 de la Comunicación bancaria de 2013 la Comisión considera que se producirían resultados desproporcionados si la conversión obligatoria de deuda subordinada e instrumentos híbridos de capital tuviese lugar ya en el momento del compromiso. Si el Banco consiguiese suficiente capital privado para cubrir todas sus necesidades de capital determinadas por la prueba de resistencia llevada a cabo por el Banco de Grecia, la conversión de los tenedores de deuda subordinada sería desproporcionada. El compromiso adquirido por Grecia de recapitalizar a los acreedores subordinados antes de que cualquier apoyo de capital sea efectivamente pagado al Banco es, por tanto, suficiente para garantizar el adecuado reparto de las cargas.
401)
Además, con el fin de garantizar que los propietarios del Banco participen al máximo en la reconstitución de una base de capital adecuada durante la fase de reestructuración, Grecia se comprometió a que, hasta el final del período de reestructuración, el Banco retendrá los dividendos y no pagará cupones que no esté obligado a pagar en virtud de la legislación. Así, de acuerdo con el punto 26 de la Comunicación sobre reestructuración y el punto 47 de la Comunicación bancaria de 2013, el Banco no usará la ayuda estatal para efectuar pagos con fondos propios si no dispone de beneficios suficientes para realizarlos.
402)
Hasta el 31 de diciembre de 2017, el Banco también se ha comprometido a no abonar a ningún empleado o directivo una remuneración anual total (salarios, cotizaciones para pensiones, bonos) superior a la remuneración anual total del gobernador del Banco de Grecia (sin tener en cuenta, en su caso, cualquier renuncia parcial voluntaria a remuneración por parte del gobernador). Además, en caso de que el FGEF deba suscribir acciones del Banco, Grecia se ha comprometido a aplicar un límite salarial en consonancia con la Comunicación bancaria de 2013 (152).
403)
La Comisión tiene que evaluar si este compromiso relativo a dos hipótesis cumple los requisitos establecidos en la Comunicación bancaria de 2013.
404)
En la primera hipótesis, en la que el FGEF realmente no aporta nuevo capital al Banco, la ayuda prevista en la Medida C se limitará a un simple compromiso de suscripción de un aumento de capital, y el FGEF no desembolsará un solo euro hasta que todas las nuevas acciones hayan sido suscritas por inversores privados. La Comunicación bancaria de 2013 dispone que la limitación de la remuneración puede finalizar cuando la ayuda haya sido reembolsada. Sin embargo, la ayuda incluida en este tipo de compromiso de suscripción en relación con una futura ampliación de capital no puede reembolsarse en caso de que el compromiso no entre en vigor (ya que el Estado nunca desembolsó dinero en favor del Banco). En tales circunstancias, la Comisión puede aceptar que la limitación de la remuneración se aplique durante un período especificado. La Comisión considera que el compromiso asumido por Grecia, que se prolonga hasta el 31 de diciembre de 2017 (es decir, durante tres años y ocho meses, un año antes de la finalización del plan de reestructuración) supone una aplicación correcta de la última frase del punto 38 de la Comunicación bancaria de 2013. Como la remuneración anual del gobernador del Banco de Grecia es inferior al límite máximo fijado en la segunda frase del punto 38 de la Comunicación bancaria de 2013 y dicho compromiso se aplicará a todo el grupo, la Comisión considera que el compromiso propuesto por Grecia en caso de que el FGEF no suscriba acciones en el marco de la ampliación de capital prevista está en consonancia con el punto 38 de la Comunicación bancaria de 2013.
405)
En la segunda hipótesis, en la que el FGEF debería suscribir todas las acciones del Banco, Grecia se comprometió a modificar el compromiso para adecuarlo a la Comunicación bancaria de 2013. La Comisión observa que si el FGEF suscribiese acciones, en consonancia con la Comunicación bancaria de 2013, la duración del límite de remuneración debería modificarse para abarcar hasta la primera fecha del final del plan de reestructuración, es decir, el 31 de diciembre de 2018, o hasta una operación equivalente al reembolso de la ayuda. Dado que las acciones ordinarias no pueden ser reembolsadas por el Banco, la Comisión acepta que su venta en el mercado secundario con un beneficio podría considerarse equivalente a un reembolso de la ayuda.
406)
En conclusión, en ambos supuestos, el compromiso sobre la limitación de las retribuciones ofrecido por Grecia cumple los requisitos de la Comunicación bancaria de 2013.
407)
Por lo que se refiere a la remuneración del Estado, la Comunicación prorrogativa de 2011 exige que las nuevas acciones se emitan a un precio inferior al precio de mercado, previo ajuste de dilución. La Comisión observa que la finalidad de este requisito es asegurar que el Estado reciba una remuneración suficiente por su participación en el Banco y que los accionistas históricos se vean consecuentemente diluidos. En el caso de la Medida C, el Estado ya es el principal accionista del Banco, al poseer más del 90 % de las acciones. Por tanto, un descuento excesivo con relación al precio de mercado reduciría la remuneración del Estado para la Medida B4 y podría implicar ayuda a los inversores si el descuento subestima el valor del Banco. Para evitar una situación de este tipo, el precio de la suscripción no puede ser inferior a un precio mínimo determinado sobre la base de dos evaluaciones de peritos independientes. Por consiguiente, las modalidades detalladas de cálculo del precio protegen al FGEF de una dilución excesiva por los nuevos inversores, garantizando al mismo tiempo que el FGEF suscriba las nuevas acciones a un precio que refleje el valor del Banco. En estas circunstancias, la Comisión puede aceptar que las nuevas acciones puedan ser emitidas con un descuento inferior al precio actual de mercado que el previsto por la Comunicación prorrogativa de 2011 y considera que el precio mínimo es aceptable.
408)
Si las acciones fuesen emitidas a un precio más alto, se correría el riesgo de disuadir a los inversores privados de participar en la ampliación de capital social y por lo tanto se habría limitado la obtención de capital privado.
409)
Por tanto, la Comisión considera que el nivel de contribución propia y reparto de cargas es apropiado para la Medida C.
7.6.3.3. Conclusión sobre la contribución propia y el reparto de cargas
410)
La Comisión observa que, en comparación con la recapitalización total recibida del Estado, la contribución propia y el reparto de cargas en forma de venta de activos son muy inferiores a los niveles que la Comisión suele considerar suficientes. No obstante, a la vista de los elementos desarrollados en la sección 7.6.1, en virtud de los cuales la Comisión puede aceptar una contribución propia y un reparto de cargas menores, puede considerarse que el plan de reestructuración aporta una contribución propia y unas medidas de reparto de cargas suficientes.
411)
El plan de reestructuración también cumple los requisitos de la Comunicación bancaria de 2013 por lo que se refiere a la Medida C.
7.6.4. Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
412)
La Comunicación sobre reestructuración exige que el plan de reestructuración proponga medidas destinadas a limitar el falseamiento de la competencia y garantizar un sector bancario competitivo. Además, tales medidas también deben abordar las cuestiones relativas al riesgo moral y garantizar que la ayuda estatal no se utilizará para financiar un comportamiento contrario a la competencia.
413)
El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración establece que al evaluar el importe de la ayuda y los falseamientos de la competencia resultantes, la Comisión considerará el importe total de la ayuda estatal recibida así como el grado de reparto de cargas y la posición de la institución financiera en el mercado tras la reestructuración. A este respecto, la Comisión recuerda que el Banco ha recibido capital estatal equivalente al 16 % de los activos ponderados en función del riesgo (excepto la Medida C). Con la Medida C, el Banco obtiene un compromiso de inyectar un importe adicional de 2 864 millones EUR, con lo que la ayuda total en forma de capital asciende al 23,7 % de sus activos ponderados por riesgo. Aparte de la ayuda en forma de capital, el Banco también ha recibido apoyo en términos de liquidez. El Banco había recibido garantías de liquidez por 13 600 millones EUR a 15 de abril de 2011 y por 13 932 millones EUR a 30 de noviembre de 2013, lo que supone un 17 % de su balance en la misma fecha. El Banco también se ha beneficiado de provisión urgente de liquidez garantizada por el Estado por un importe de 12 000 millones EUR a 31 de diciembre de 2012, lo que equivalía a un 18 % de su balance en esa fecha. Por tanto, la necesidad de aplicar medidas para limitar los potenciales falseamientos de la competencia está justificada habida cuenta del importe relativamente elevado de la ayuda. Además, la cuota de mercado del Banco en Grecia es grande, con un 17 % de los préstamos y un 12 % de los depósitos a 31 de diciembre de 2012. Las adquisiciones de New TT Bank y Nea Proton Bank incrementaron dichas cuotas al 20,7 % en lo que respecta a los préstamos y al 18,8 % a los depósitos en septiembre de 2013 (153).
414)
La Comisión recuerda que las dificultades del Banco proceden principalmente de sacudidas externas como la crisis de la deuda soberana griega y la prolongada recesión que ha afectado a la economía griega desde 2008, como se señala en el considerando 69 de la Decisión de incoación. La necesidad de abordar el problema del riesgo moral se ve reducida, ya que el Banco no parece haberse expuesto a riesgos excesivos. Como se expone en la sección 7.6.1, el efecto falseador de la competencia de las medidas de ayuda es inferior a la luz de estos elementos, como también lo es la necesidad de adoptar medidas que limiten los falseamientos. Por estas razones, la Comisión puede aceptar con carácter excepcional que a pesar de la elevada cuantía de la ayuda, el plan de reestructuración no prevea ninguna reducción del tamaño del balance y de los préstamos en Grecia.
415)
No obstante, la Comisión observa que las recapitalizaciones estatales permitieron al Banco continuar sus actividades bancarias en los mercados extranjeros y las actividades de seguros en Grecia.
416)
A este respecto, la Comisión observa, además del desapalancamiento y la reestructuración ya aplicadas, el compromiso del Banco de vender sus actividades de seguros por […], así como su compromiso de reducir el tamaño de sus activos internacionales antes del 31 de diciembre de 2018, lo que probablemente supondrá nuevas cesiones en […] y […], y su compromiso de no utilizar la ayuda para financiar el crecimiento de esas actividades. La Comisión considera proporcionado que la reducción de los activos exteriores sea más amplia si, al amparo de la Medida C, el FGEF paga al Banco una ayuda adicional de capital de más de 1 000 millones EUR. Como se indica en el considerando 295, tal pago haría que la ayuda fuera más falseadora que un simple compromiso de participar en la ampliación de capital. No obstante, en caso de que el capital adicional aportado sea inferior a 1 000 millones EUR, esto implicaría una mayor participación de, al menos, 1 500 millones EUR procedentes de inversores privados. Además, la mayor participación privada constituiría, por tanto, un reparto adicional de las cargas, tal como se explica en el considerando 388. El punto 31 de la Comunicación sobre reestructuración indica que tanto el precio pagado por la ayuda obtenida del Estado como el grado de reparto de la carga se tendrán en cuenta a la hora de evaluar las medidas de reparto de cargas. Por tanto, el falseamiento adicional de la competencia seguirá siendo limitado si el FGEF inyecta menos de 1 000 millones EUR.
417)
Grecia también se ha comprometido a prohibir las adquisiciones, garantizando que el Banco no utilice la ayuda estatal recibida para adquirir nuevos negocios. Esta prohibición contribuye a garantizar que la ayuda se utilice exclusivamente para apoyar el restablecimiento de la viabilidad de las actividades bancarias en Grecia y no para crecer, por ejemplo en los mercados extranjeros.
418)
El compromiso de reducir el interés pagado por los depósitos griegos, abandonando los niveles insosteniblemente altos, garantiza también que la ayuda no será utilizada para financiar estrategias insostenibles de captación de depósitos que falseen la competencia en el mercado griego. Del mismo modo, el compromiso de aplicar unas directrices estrictas por lo que respecta a la fijación de los precios de los nuevos préstamos, sobre la base de una evaluación adecuada del riesgo crediticio, impedirá que el Banco falsee la competencia en el mercado griego con estrategias de precios inadecuadas para los préstamos a clientes.
419)
Teniendo en cuenta la situación específica descrita en la sección 7.6.1 y las medidas previstas en el plan de reestructuración, la Comisión considera que existen salvaguardias suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
7.7. SEGUIMIENTO
420)
En virtud de la sección 5 de la Comunicación sobre reestructuración, se deben presentar informes periódicos a la Comisión para que esta pueda comprobar la buena aplicación del plan de reestructuración. Tal como se recoge en los compromisos (154), Grecia garantizará que el administrador encargado de la supervisión, que ya ha sido designado por el Banco con el visto bueno de la Comisión, efectúe un seguimiento de los compromisos asumidos por Grecia sobre la reestructuración de las actividades en Grecia y en el extranjero y sobre gobernanza empresarial y operaciones comerciales. Por consiguiente, la Comisión considera que la adecuada supervisión del plan de reestructuración está garantizada.
8. CONCLUSIÓN
421)
La Comisión concluye que Grecia ejecutó ilegalmente las medidas de ayuda SA. 34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN) y SA.31155 (2013/C) (2013/NN) infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, ya que fueron ejecutadas antes de su notificación formal. Sin embargo, la Comisión estima que el plan de reestructuración, junto con los compromisos recogidos en los anexos, garantiza el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del Banco, es suficiente con respecto al reparto de cargas y contribución propia y es apropiado y proporcionado para compensar el falseamiento de la competencia causado por las medidas de ayuda examinadas en la presente Decisión. El plan de reestructuración y los compromisos presentados cumplen los criterios de la Comunicación sobre reestructuración y las medidas de ayuda pueden considerarse compatibles con el mercado interior,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas aplicadas o previstas por Grecia constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado:
a)
ayuda de emergencia a la liquidez facilitada a Eurobank Ergasias, SA. («Eurobank») por el Banco de Grecia y garantizada por la República Helénica (Medida L2);
b)
segunda recapitalización puente de 1 341 millones EUR concedida por el Fondo Griego de Estabilidad Financiera («FGEF») a Eurobank en diciembre de 2012 (Medida B2);
c)
carta de compromiso de 528 millones de EUR concedida por el FGEF a Eurobank el 21 de diciembre de 2012 (Medida B3);
d)
recapitalización de 5 839 millones EUR concedida por el FGEF a Eurobank en mayo de 2013 (Medida B4);
e)
compromiso de recapitalización de 2 864 millones EUR suscrito por el FGEF a raíz de la ampliación de capital social de 2 864 millones EUR aprobada por la junta extraordinaria de accionistas celebrada el 12 de abril de 2014 en virtud de la Ley FGEF 3864/2010, modificada (Medida C);
f)
la aportación de capital de 395 millones EUR concedida por el FGEF a Nea Proton Bank el 28 de agosto de 2013 (Medida NP3).
2. A la vista del plan de reestructuración en relación con el grupo Eurobank (Eurobank Ergasias S.A y todas sus filiales y sucursales griegas y no griegas, tanto de carácter bancario como no bancario) presentado el 16 de abril de 2014 y de los compromisos ofrecidos por las autoridades griegas el 16 de abril de 2014, las siguientes ayudas estatales son compatibles con el mercado interior:
a)
aportación de capital de 950 millones EUR concedida por Grecia a Eurobank en mayo de 2009 al amparo del Régimen de Recapitalización (Medida A);
b)
ayuda de emergencia a la liquidez facilitada a Eurobank por el Banco de Grecia y garantizada por Grecia desde julio de 2011, por un importe de 12 000 millones EUR a 31 de diciembre de 2012 (Medida L2);
c)
primera recapitalización puente de 3 970 millones EUR concedida por el FGEF a Eurobank en mayo de 2012 (Medida B1);
d)
segunda recapitalización puente de 1 341 millones de EUR concedida por el FGEF a Eurobank en diciembre de 2012 (Medida B2);
e)
carta de compromiso de 528 millones EUR concedida por el FGEF a Eurobank el 21 de diciembre de 2012 (Medida B3);
f)
recapitalización de 5 839 millones EUR concedida por el FGEF a Eurobank en mayo de 2013 (Medida B4);
g)
compromiso de recapitalización de 2 864 millones EUR concedido por el FGEF a Eurobank tras la ampliación del capital social de 2 864 millones EUR aprobado por la junta extraordinaria de accionistas celebrada el 12 de abril de 2014 en virtud de la Ley 3864/2010 FGEF modificada (Medida C);
h)
aportación de capital de 80 millones EUR concedida por Grecia a Proton Bank en mayo de 2009 (Medida Pr1);
i)
financiación del déficit de financiación total de 1 121,6 millones EUR por parte del Hellenic Deposit and Investment Guarantee Fund (HDIGF) y el FGEF a las actividades transferidas de Proton Bank a Nea Proton Bank, en octubre de 2011 y mayo de 2012 (Medida NP1);
j)
totalidad de la aportación de capital de 515 millones EUR concedida por el FGEF a Nea Proton Bank en octubre de 2011, febrero de 2012, agosto de 2012 y diciembre de 2012 (Medida NP2);
k)
aportación de capital de 395 millones EUR concedida por el FGEF a Nea Proton Bank el 28 de agosto de 2013 (Medida NP3);
l)
financiación del déficit total de financiación de 677 millones EUR por parte del FGEF y del HDIGF a actividades que se transfirieron de T Bank a Hellenic Postbank («TT Bank»), en diciembre de 2011 y febrero de 2013 (Medida T);
m)
aportación de capital de 224,96 millones EUR concedida por Grecia a TT Bank en mayo de 2009 (Medida TT);
n)
financiación del déficit total de financiación de 3 732,6 millones EUR por parte del FGEF a las actividades transferidas de TT Bank a New Hellenic Postbank («New TT Bank»), en enero y junio de 2013 (Medida NTT1);
o)
aportación de capital de 500 millones EUR concedida por el FGEF a New TT Bank el 29 de enero de 2013 (Medida NTT2).
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Helénica.
Hecho en Bruselas, el 29 de abril de 2014.