РЕШЕНИЕ 2014/912/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
в подкрепа на действията в областта на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ) с цел намаляване на риска от незаконна търговия с малки оръжия и леки въоръжения (МОЛВ) и боеприпаси за тях в региона на Сахел
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
На 15 и 16 декември 2005 г. Европейският съвет прие стратегията на ЕС за борба с незаконното натрупване и трафика с МОЛВ и боеприпаси за тях. В тази стратегия Европейският съвет отбелязва, че изобилието на запаси от МОЛВ и боеприпаси прави тези оръжия еднакво леснодостъпни за цивилни лица, престъпници, терористи и бойци и се подчертава необходимостта да продължат превантивните действия за борба с незаконното предлагане на конвенционални оръжия и търсенето на такива оръжия. В стратегията Африка се определя като континента, който в най-голяма степен е засегнат от въздействието на вътрешните конфликти, влошавани от дестабилизиращия приток на МОЛВ.
(2)
На 21 март 2011 г. Съветът одобри стратегията на Европейския съюз за сигурността и развитието на Сахел, с която се осигурява интегрирана рамка за ангажиментите на Съюза в региона на Сахел. Едно от четирите направления за действие на стратегията цели да се укрепи капацитета в областите на сигурността, правоприлагането и правовата държава в региона в подкрепа на борбата със заплахите и справянето с тероризма и организираната престъпност по по-ефективен и съобразен с особеностите му начин, както и да ги обвърже с мерки за добро управление.
(3)
На 14 юни 2006 г. в Абуджа, Нигерия, държавите - членки на Икономическата общност на западноафриканските държави, приеха влязлата в сила на 29 септември 2009 г. Конвенция на Икономическата общност на западноафриканските държави относно малките оръжия и леките въоръжения, боеприсите за тях и други свързани материали. На 30 април 2010 г. в Киншаса, Демократична република Конго, държавите - членки на Икономическата общност на държавите от Централна Африка и Република Руанда, приеха Централноафриканската конвенция за контрол на малките оръжия и леките въоръжения, боеприпасите за тях, частите и компонентите, които могат да се използват за тяхното производство, поправка или сглобяване. Подписалите тези две конвенции държави са поели ангажимент, наред с другото, да предприемат необходимите мерки, за да гарантират безопасното и ефективно управление, съхранение и сигурност на националните запаси от МОЛВ, в съответствие с подходящите стандарти и процедури.
(4)
Буркина Фасо, Мали и Нигерия, както и 23 държави членки, са ратифицирали Договора за търговия с оръжие, а Чад, Мавритания и Нигер са го подписали. Съгласно член 16, параграф 1 от Договора за търговия с оръжие при прилагане на договора, всяка държава - страна по конвенцията, може да потърси помощ, включително правна или законодателна помощ, помощ за изграждане на институционален капацитет, както и техническа, материална или финансова помощ. Тази помощ може да включва управление на запасите, програми за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, примерно законодателство и ефективни практики за прилагане. Всяка държава - страна по конвенцията, която е в състояние да направи това, при поискване предоставя такава помощ.
(5)
Буркина Фасо, Мали, Мавритания и Нигерия са държави - страни по Протокола срещу незаконното производство и трафик с огнестрелни оръжия, техни части и компоненти и боеприпаси към Конвенцията на Организацията на обединените нации срещу транснационалната организирана престъпност (наричан по-долу „Протоколът за огнестрелните оръжия“).
(6)
Всички държави - членки на ООН, са поели ангажимент за ефективното изпълнение на Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леки въоръжения във всичките ѝ аспекти (наричана по-долу „Програмата за действие на ООН“), както и на Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения.
(7)
На Петата двугодишна среща на държавите, на която да се разгледа изпълнението на Програмата за действие на ООН (Ню Йорк, 16-20 юни 2014 г.), всички държави - членки на ООН, за пореден път изтъкнаха, че правилното управление на запасите от МОЛВ, по-специално в ситуации на конфликт и след конфликт, е от основно значение за предотвратяване на нещастни случаи и намаляване на риска от пренасочване на МОЛВ към незаконна търговия, незаконни въоръжени групи, терористи и други получатели, които нямат разрешение за това. Държавите - членки на ООН, призоваха за засилване на международното и регионалното сътрудничество и помощ по въпросите на физическата сигурност и управлението на запасите, и поеха ангажимент да се възползват, когато е възможно, от напредъка в областта на технологиите за укрепване на управлението на запасите и мерките за физическа сигурност.
(8)
Народният бунт в Либия през февруари 2011 г. и последвалият въоръжен конфликт, както и политическата криза и кризата на сигурността в Мали през 2012 г. показаха, че недържавни участници, включително терористи, могат да се възползват от неправилно съхранявани и управлявани държавни запаси от МОЛВ и боеприпаси за тях и да ги пренасочват в ущърб на мира и сигурността. В контекста на нарастваща активност от страна на недържавни участници в региона на Сахел, включително в Северна Нигерия, приоритетно значение придобива подобряването на сигурността на местата за съхранение на оръжия и боеприпаси в държавите в Сахел.
(9)
В съответствие с мандата, получен от Общото събрание на ООН (Резолюция 40/151 G, 16 декември 1985 г.) Регионалният център на ООН за мир и разоръжаване в Африка, който е част от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването, е натрупал дългогодишен опит в оказване на подкрепа на държавите от Сахел и гражданското общество при прилагането от тяхна страна на международните и регионалните инструменти за контрол върху МОЛВ.
(10)
От 2013 г. насам посредством Службата на ООН за борба срещу противопехотните мини и в съответствие с резолюции 2100 (2013) и 2164 (2014) на Съвета за сигурност на ООН Интегрираната многостранна мисия на ООН за стабилизиране в Мали съдейства на властите на Мали в областта на разминирането и управлението на оръжия и боеприпаси.
(11)
Неправителствената организация Mine Advisory Group (Консултативна група по разминиране) наскоро започна регионален проект по неотложни въпроси, свързани със сигурността и управлението на конвенционални оръжия и боеприпаси в целеви държави в района Сахел-Магреб.
(12)
Съгласно Решение 2011/428/ОВППС на Съвета (1) Съюзът финансира, наред с другото, предоставянето на маркиращо оборудване за правоприлагащите органи в няколко държави в Западна Африка, както и обучение по въпроси, свързани с Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследяват незаконните малки оръжия и леки въоръжения (наричанпо-долу „Международният инструмент за проследяване“) и с международните технически насоки за боеприпасите.
(13)
Съгласно Решение 2013/320/ОВППС на Съвета (2) Съюзът подкрепя мерки, насочени към осигуряване на действителна физическа сигурност и управление на запасите (ФСУЗ) в либийските оръжейни арсенали, с цел да се намалят породените от незаконното разпространение на МОЛВ и боеприпаси за тях рискове за сигурността на Либия и на съседните ѝ държави, включително в региона на Сахел.
(14)
Съгласно Решение 2013/698/ОВППС на Съвета (3) Съюзът подкрепя създаването на глобален механизъм за докладване относно незаконни МОЛВ и други конвенционални оръжия и боеприпаси („iTrace“), по-специално въз основа на проучвания на място относно МОЛВ и боеприпаси за тях, разпространявани в засегнати от конфликти райони, включително в Африка.
(15)
В рамките на своята обща политика за сигурност и отбрана Съюзът започна три действия в региона на Сахел, а именно, на първо място, започналата на 8 август 2012 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Нигер за подпомагане на борбата срещу организираната престъпност и тероризма в Нигер; на второ място, започналата на 18 февруари 2013 г. военна мисия на Европейския съюз в подкрепа на обучението на въоръжените сили на Мали, с която чрез обучение и консултации се допринася за преструктурирането и реорганизацията на въоръжените сили в Мали; и, на трето място, започналата на 15 април 2014 г. мисия на Европейския съюз по линия на ОПСО в Мали за предоставяне на стратегически съвети и обучение на силите за вътрешна сигурност в Мали.
(16)
От 2011 г. насам по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Съюзът оказва подкрепа на Службата на ООН по наркотиците и престъпността в усилията ѝ за насърчаване на ратифицирането и изпълнението на Протокола за огнестрелните оръжия, по-специално в Западна Африка. От 2010 г. насам в рамките на същия инструмент Съюзът осигурява финансова подкрепа за Регионалния център за малки оръжия в региона на Големите езера, Африканския рог и съседните държави, установен в Найроби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ
Член 1
1. Съюзът допринася за сигурността и стабилността в региона на Сахел, като подпомага държавите в региона да предотвратяват пренасочването и незаконния трафик на държавни МОЛВ и боеприпаси чрез подобряване на физическата сигурност и управлението на запасите (ФСУЗ).
2. Дейностите, които Съюзът ще подкрепя, имат следните конкретни цели:
а)
да създават необходимия политически консенсус относно подобряване на процедурите в областта на ФСУЗ и да насърчават регионалното сътрудничество и обмена на знания;
б)
да подпомагат държавите, към които са насочени, в разработването на актуално законодателство, административни процедури и практически стандартни оперативни процедури, които да служат за основа на укрепването на ФСУЗ в съответствие с международните стандарти за добри практики;
в)
да предоставят пряка помощ за извършването на дейности в областта на управлението и сигурността на запасите, включително чрез обновяване на съоръжения за съхранение, унищожаване на излишни, остарели или незаконни МОЛВ, както и пилотното въвеждане на нови технологии.
Подробно описание на тези дейности се съдържа в приложението.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на дейностите, посочени в член 1, параграф 2, се извършва от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването чрез нейния Регионален център за мир и разоръжаване в Африка. Службата на ООН по въпросите на разоръжаването изпълнява тези задачи под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител постига необходимите договорености със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнение на дейностите, посочени член 1, параграф 2, е в размер на 3 561 257,06 EUR. Общият прогнозен бюджет на целия проект е 4 129 393,06 EUR, като той се осигурява чрез съфинансиране.
2. Разходите, финансирани от предвидената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата на Съюза, приложими за общия бюджет на Съюза.
3. Комисията осъществява надзор върху правилното използване на посочено в параграф 1 финансово участие на Съюза. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране със Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. В споразумението се предвижда, че Службата на Организацията на обединените нации по въпросите на разоръжаването гарантира, че приносът на Съюза се отразява в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-скоро след 15 декември 2014 г. Тя информира Съвета и върховния представител за всички трудности в хода на този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране, в срок от две седмици след подписването.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от Службата на ООН по въпросите на разоръжаването. Тези доклади служат за основа на оценката от страна на Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на дейностите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 42 месеца след датата на сключване на съответното споразумение за финансиране, посочено в член 3, параграф 3, или шест месеца след датата на приемането на настоящото решение, ако в рамките на този срок все още не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.